ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 грудня 2023 року № 903/1224/23

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А. С., розглянувши матеріали по справі № 903/1224/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Порт Сіті Груп

до відповідача: фізичної особи підприємця Кірієвської Марини Юріївни

про стягнення 31794,93 грн,

встановив:

06.12.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Порт Сіті Груп до фізичної особи підприємця Кірієвської Марини Юріївни про стягнення 31794,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору суборенди № 8 від 01.01.2023 в частині повної та своєчасної сплати суборендної плати та компенсації вартості електроенергії за договором суборенди.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вирішення даного спору віднесено до територіальної підсудності іншого суду. Даний висновок зроблено з врахуванням такого.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходженням юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Частина третя статті 30 ГПК України вказує на виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, господарським судам за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 зазначила, що словосполучення з приводу нерухомого майна у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Предметом спору є стягнення коштів за договором суборенди № 8 від 01.01.2023, об`єкт суборенди мала архітектурна форма у вигляді дерев`яного будиночка № 8, який розміщений за адресою: проспект Соборності,43, м.Луцьк, Волинська область.

У Державному класифікаторі будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженому наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, надано визначення терміну будівля, їх перелік та класифікацію. Відповідно до даного Класифікатору, мала архітектурна форма не належить до будівель.

Статтею 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" визначено, що малі архітектурні форми є елементами (частинами) об`єктів благоустрою.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством.

За визначенням частини другої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника, об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Дані положення чинного законодавства узгоджуються з чинними на момент виникнення правовідносин Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 р. за № 1330/20068 та затверджений Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011 № 244(далі - Порядок).

Згідно п.1,3 вказаного Порядку тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

У відповідності до ч.1 ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об`єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації.

Не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких можливе без їх знецінення та зміни призначення, а також окремо на споруди, що є приналежністю головної речі, або складовою частиною речі, зокрема на магістральні та промислові трубопроводи (у тому числі газорозподільні мережі), автомобільні дороги, електричні мережі, магістральні теплові мережі, мережі зв`язку, залізничні колії, крім меліоративних мереж, складових частин меліоративної мережі (частина четверта ст. 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Отже, враховуючи вищезазначене, малі архітектурні форми для здійснення підприємницької діяльності є тимчасовими спорудами та не є об`єктами нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, тому правила виключної підсудності не поширюються на даний спір.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стверджується, що місцезнаходженням відповідача є: 01021, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 18, квартира 46.

Враховуючи вищевикладене, що предметом спору за даним позовом є стягнення заборгованості з суборендної плати та компенсації вартості електроенергії за договором суборенди від № 8 від 01.01.2023, господарський суд дійшов висновку, що даний спір не є спором пов`язаним з нерухомим майном, тому відносно нього не діють правила виключної підсудності, визначені ч.3 ст.30 ГПК України, а отже і компетентний господарський суд за цим позовом має визначатися за загальними правилами визначення територіальної юрисдикції (підсудності), встановленими ст.ст.27, 29 ГПК України, даний позов підсудний господарському суду за місцезнаходженням відповідача, тобто Господарському суду м.Києва.

Керуючись ст. 27, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

справу № 903/1224/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Порт Сіті Груп до фізичної особи підприємця Кірієвської Марини Юріївни про стягнення 31794,93 грн передати за територіальною підсудністю до Господарського суду м.Києва (вул. Б.Хмельницького, 44-В, м.Київ, 01054).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 11.12.2023.

Суддя А. С. Вороняк