ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
17.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМАГРОЛІЗИНГ-УКРАЇНА" (далі позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ" (далі відповідач) про стягнення 947 393,76 грн та 18.08.2023 зазначену заяву передано судді Демидову В.О. у відповідності до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМАГРОЛІЗИНГ-УКРАЇНА" (далі - ТОВ «ПРОМАГРОЛІЗИНГ-УКРАЇНА», Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ" (далі - ТОВ «СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ» (Лізингоодержувач,) укладено договір фінансового лізингу № 26/10Л (далі -Договір).
Позивач вказує, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання щодо сплати лізингових платежів за Договором в терміни, які встановлені Графіком лізингових платежів (додаток № 3 до Договору), внаслідок чого у відповідача виникла прострочена заборгованість перед позивачем за Договором у розмірі 539 783,51 грн.
З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 947 393,76 грн з яких: 539 783, 51 грн. - основний борг по сплаті лізингових платежів за Договором, 26 925, 07 грн. - додаткова винагорода Лізингодавця відповідно до п. 5.7 Договору, 288 562,86 грн. - пеня відповідно до п. 8.4 Договору, 17 836,70 грн. - три проценти річних, 74 285,62 грн. - інфляційні втрати відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.
У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 у справі № 910/13044/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

28.11.2023 в системі «Електронний суд» представником відповідача сформовано заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відзиву на позовну заяву останній містив попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки рішення у справі № 910/13044/23 ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, суд вважає наявні у справі матеріали достатніми для здійснення розгляду заяви без виклику учасників справи, то згідно приписів ст. 244 ГПК Україна судове засідання для розгляду заяви позивача не призначається.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ" про ухвалення додаткового рішення у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №910/15944/17; додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 914/359/18.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України подаються разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження витрат за надання правничої допомоги у сумі 20 000,00 грн представник відповідача разом з відзивом на позовну заяву надав: копію договору про надання правничої допомоги № 31-СА від 31.08.2023, а також попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

До сформованої в системі «Електронний суд» заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. від 28.11.2023 представником відповідача долучено зокрема: платіжну інструкцію №484 від 10.10.2023 у розмірі 25 000,00 грн, акт виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 10.10.2023, Додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої допомоги № 31-СА від 31.08.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4662, рахунок на оплату № 2-СА від 10.10.2023.

Судом встановлено, що 31.08.2023 між Адвокатом Приступою Юрієм Михайловичем, (далі Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ" (далі Клієнт) було укладено Договір про надання правничої допомоги №31-СА (далі Договір).

Пунктом 1.1 Договору сторони погодили, що Адвокат зобов`язується надавати Клієнту правничу допомогу, пов`язану з підготовкою документів та представництвом інтересів Клієнта в усіх органах державної влади, па підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої належності, у судах загальної юрисдикції та, у випадку необхідності - в апеляційних судах та у Верховному Суді, зокрема у справі за за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спешл Майнінг Солюшнз" про стягнення 947 393,76 грн., зокрема в Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному суді (надалі - правнича допомога), а Клієнт зобов`язується приймати та оплачувати надану правничу допомогу на умовах, визначених вказаним договором.

Відповідно до п. 4.1-4.3 Договору, загальна сума договору складається шляхом сумування вартості всіх наданих послуг, відображених в актах приймання-передачі послуг.

На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обгрунтованого розміру гонорару.

Гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та за домовленістю сторін вартість послуг по веденню справи та інтересів клієнта в суді першої інстанції складає - 20 000,00 грн, які сплачуються протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

Згідно з п. 4.4 Договору, Адвокат надає професійну правничу допомогу та отримує винагороду, а саме: ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції (консультування) 5000 гри., підготовка відзиву на позовну заяву - 5 000 гри.; участь адвоката у судовому засіданні - 4 000 грн. (за одне судове засідання); підготовка процесуальних документів -5 000 грн.

Додатковою угодою №1 від 03.10.2023 сторони за взаємною згодою, дійшли згоди внести наступні зміни до договору про надання правничої допомоги № 31 -СА від 31.08.2023 року:

Викласти пункт 4.3. розділу 4 Договору «Гонорар Адвоката» у наступній редакції:

« 4.3. Гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та за домовленістю сторін вартість послуг по веденню справи та інтересів клієнта в суді першої інстанції складає - 25 000,00 грн., які сплачуються протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після підписання акту виконаних робіт та виставлення рахунку».

Доповнити пунктом 4.4. розділ 4 Договору «Гонорар Адвоката», який викласти у наступній редакції: « 4.4. Адвокат надає професійну правничу допомогу та отримує винагороду, а саме: ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції (консультування) - 5000 грн., підготовка відзиву на позовну заяву - 5 000 грн.; підготовка процесуальних документів - 5 000 грн.. направлення заперечення на відповідь на відзив позивачу та подача до суду (технічна робота з документами) -3 000 грн., моніторинг розгляду судової справи в електронному кабінеті - 4 000 грн.».

10.10.2023 між сторонами було підписано акт прийому-передачі наданих послуг за яким, адвокат надав клієнту наступні послуги:

- ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції (консультування) - послуги на суму 5 000 грн.;

- підготовки відзиву на позовну заяву від 18.09.2023 - послуги на суму 5000 грн.;

- направлення відзиву позивачу та подача відзиву до суду (технічна робота з документами) - послуги на суму 3000 грн;

- підготовки заперечення на відповідь на відзив від 03.10.2023 - послуги на суму 5000 грн.

- направлення заперечення на відповідь на відзив позивачу та подача до суду (технічна робота з документами) - послуги на суму 3000 грн;

- з моніторингу розгляду судової справи в електронному кабінеті суду - 4 000 грн.

Загальна вартість наданих послуг складає: 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень, 00 копійок). Без ПДВ.

Вивчивши надані відповідачем докази понесених ним судових витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку про те, що відповідачем доведено факт надання послуг правничої допомоги на суму 25 000,00 грн., які є документально підтвердженими.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на наступне.

Як було вказано вище, відзив на позовну заяву містив попередній орієнтовний розрахунок у розмірі 20000,00 грн, а також договір про надання правничої допомоги № 31 -СА від 31.08.2023 року (п. 4.3 Договору) містив, що вартість Гонорару Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та за домовленістю сторін вартість послуг по веденню справи та інтересів клієнта в суді першої інстанції складає - 20 000,00 грн, які сплачуються протягом 15 (п`ятнадцяти) банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

У той час 28.11.2023 представник відповідача подав заяву про розмір судових витрат який складає 25 000,00 грн, а також Додаткову угоду якою було внесено зміни до п. 4.3 Договору.

За приписами ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку" є оціночним та залежить від конкретних обставин справи. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 910/7540/19.

Відповідачем у поданій заяві про розмір судових витрат жодним чином не доведено, що останній не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку, а відтак суд дійшов висновку, що заявлені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн істотно перевищують суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Відтак враховуючи обставини даної справи, суд дійшов висновку про розгляд витрат на правничу допомогу відповідача в межах суми заявленої у попередньому розрахунку, долученого до відзиву на позовну заяву у розмірі 20 000,00 грн, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Матеріали справи не містять заперечень позивача стосовно заявленого представником відповідача розміру витрат на правничу допомогу.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/7334/21, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Крім того, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 викладено правову позицію, згідно з якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та [або] значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім [орієнтовним] розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При цьому такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 129 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 ГПК України. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Водночас суд вважає з урахуванням позиції викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 липня 2022 року у справі 910/13044/23 вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі та враховуючи складність відповідної роботи, її обсягом, витраченим ним на виконання робіт.

Так, частина п`ята статті 129 ГПК України містить критерій обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Вирішуючи питання, чи є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд враховує, що у провадженні Господарського суду перебували однотипні позови, де відповідачем було Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ", а предметом стягнення були грошові кошти за договорами фінансового лізингу.

За таких обставин, суд не вбачає, що з правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем, а саме за договором фінансового лізингу, потребував значної складності для формування правової позиції для захисту адвокатом інтересів відповідача.

Окрім того суд звертає увагу відповідача, що відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідачем зокрема надано послуги:

- ознайомлення з матеріалами справи та формування правової позиції (консультування) - послуги на суму 5 000 грн.;

- підготовки відзиву на позовну заяву від 18.09.2023 - послуги на суму 5000 грн.;

- направлення відзиву позивачу та подача відзиву до суду (технічна робота з документами) - послуги на суму 3000 грн;

- направлення заперечення на відповідь на відзив позивачу та подача до суду (технічна робота з документами) - послуги на суму 3000 грн;

- з моніторингу розгляду судової справи в електронному кабінеті суду - 4 000 грн.

Суд дослідивши вартість вищевказаних послуг, а також об`єм долучених документів не може погодитись, що при наданні вищевказаних послуг відповідачем було дотримано критерій розумності їхнього розміру.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019р. Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Отже, виходячи з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на позивача у розмірі 5 000,00 грн.

Враховуючи що суддя Демидов В.О. у період з 04.12.2023 по 08.12.2023 перебував у відпустці, рішення у даній справі винесено у перший робочий день 11.12.2023.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ" про ухвалення додаткового рішення у справі - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМАГРОЛІЗИНГ-УКРАЇНА" (03110, місто Київ, вул. Пироговського Олександра, будинок 19, корпус 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕШЛ МАЙНІНГ СОЛЮШНЗ" (01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/7, офіс 613-57, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом додаткового рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписання додаткового рішення 11.12.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ