РІШЕННЯ

24 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/910/23
Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., за участю секретаря судового засідання Ткачової А.Ю., розглянувши справу

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ",

, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010,

e-mail: ,

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ", , вул. Ковалівка, буд. 49, м. Ічня, Чернігівська область, 16700, e-mail: ,

про стягнення 1019976,95 грн

за зустрічним позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ", ,

вул. Ковалівка, буд. 49, м. Ічня, Чернігівська область, 16700,

поштова адреса: вул. Б.Хмельницького, буд. 15, с. Крупичполе, Прилуцький район, Чернігівська область, 16713, e-mail: ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ",

, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010,

e-mail: ,

про визнання недійсними окремих пунктів договору

Представники сторін:

позивача за первісним позовом: Антоненко Л.А.

відповідача за первісним позовом: Понько Р.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ" 1 019 976,95 грн, з яких: 209 245,59 грн - боргу за спожитий природний газ за період листопад-грудень 2022 року, 7741,41 грн - інфляційних, 2441,92 грн - 3% річних, 42 428,36 грн - пені за період з 11.11.2022 по 03.05.2023, 751 505,55 грн штрафу згідно з п.6.2.3. Договору за недовикористаний обсяг природного газу, 1818,33 грн штрафу згідно з п.6.2.2. Договору за перевищений обсяг газу та 4795,79 грн компенсації вартості послуги доступу до потужності згідно з п.6.2.5. Договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №41АР200-98484-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 25.07.2022 року.

Ухвалою суду від 10.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на07.08.2023,09:30.

31.07.2023 на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечив проти позовних вимог щодо стягнення штрафів, нарахованих за п. 6.2.2, 6.2.3 та п.6.2.5 у повному обсязі. Щодо позовної вимоги про стягнення штрафу за недовикористаний обсяг природного газу за період жовтень-листопад 2022 відповідач зазначив, що у п.2.4. договору сторони визначили, що обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді (один календарний місяць, п. 4.1. договору) не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Однак сторони у договорі не визначили, що обсяг споживання природного газу споживачем у розрахунковому періоді не може бути меншим за підтверджений обсяг. Умовами договору передбачено річний плановий обсяг постачання газу. Відповідач зазначає, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, проте, визначення штрафу у відсотковому відношенні, як це передбачено законодавством, не є тотожним визначенню штрафу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Як вбачається з розрахунку штрафу за недовикористаний обсяг природного газу в жовтні, грудні 2022, позивач визначив розмір штрафу не з подвійної облікової ставки НБУ, яка визначається у річних відсотках, а у 50 відсотках вартості недовикористаного природного газу. На думку відповідача, в даному разі не можна говорити і про те, що договором фактично передбачено сплату пені, оскільки пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідач у відзиві заперечив і проти позовних вимог щодо нарахування штрафу на підставі п. 6.2.2. договору в сумі 17798,73грн. за перевищення обсягу постачання газу. Щодо позовної вимоги про стягнення штрафу згідно з п. 6.2.5 договору відповідач заперечив, оскільки договором встановлені лише планові річні і місячні обсяги, обсягів добового споживання сторони не передбачили. Відповідач зазначає, що умовами договору передбачено, що за результатами виявлених порушень складається акт- претензія, в якому зазначаються підстави і розмір збитків, проте СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» не отримувало від ТОВ «Твій Газзбут» таких актів. 02.12.2022 ТОВ «Твій Газзбут» надіслало до СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» електронною поштою Додаткову угоду № ДУ-3/41АР200-98484-22 до Договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-98484-22 від 25.07.2022, що датована 31.10.2022, в якій зазначено, що згідно з п. 3.3 Договору, сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01.11.2022 по 30.11.2022. Ціна одного кубічного метру (куб. м.) природного газу становить 36,16389120 грн. Незважаючи на те, що надсилання зазначеної Додаткової угоди порушує підпункт 20 Пункту 5 розділу II Постачання природнього газу «Споживачу має бути надане належне повідомлення постачальника про намір змінити умови договору постачання природного газу, при цьому споживач має бути повідомлений про його право відмовитись від запропонованих змін. Таке повідомлення має бути надане споживачеві не пізніше ніж за 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами», споживачем були прийняті умови постачальника. 21.12.2022 СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» оплатило отриманий від ТОВ «Твій Газзбут» на електронну пошту рахунок на оплату № 62091824 від 28.11.2022 на кількість поставки природного газу 15 230 куб. м. за ціною 30,136576000 грн. без ПДВ. Всього сума до оплати із ПДВ становила 553 307,53 грн. 17.12.2022 СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» отримало від ТОВ «Твій Газзбут» повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання № 200-83-80815-1222 від 15.12.2022 в зв`язку з заборгованістю перед ТОВ «Твій Газзбут», та з вимогою здійснити самостійне відключення від газових мереж газопостачання до 07:00 годин 27.12.2022. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, а в разі стягнення штрафу - зменшити його на 95%.

01.08.2023 від відповідача у справі надійшла зустрічна позовна заява від 28.07.2023, у якій СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» просить визнати недійсними пункт 6.2.2. та пункт 6,2.3. Договору № 41АР200-98484-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 25.07.2022. В обґрунтування зустрічних позовних вимог СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» посилається на те, що стягнення зі споживача штрафів за недовикористання та перевикористання фактичних обсягів споживання природного газу, суперечить положенням чинних нормативно-правових актів, за якими передбачена відповідальність у вигляді відшкодування збитків - пункт 6.2.2. Договору суперечить підпункту 2 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу, пункт 6.2.3. Договору підпункту 1 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу, а тому повинні бути визнані недійсними. В якості обґрунтування заявлених вимог позивач посилається також на Висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення окремих норм договору з постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, виконаної на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну експертизу» від 25.07.2023 №126/135-е, виконаний на замовлення останнього науково-правовим експертом Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України.

02.08.2023 на адресу суду від СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» надійшло клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову від 02.08.2023, в якому заявник просить поновити пропущений строк на подання зустрічного позову, що сплинув 28.07.2023, прийняти зустрічний позов та розглянути разом із первісним.

Ухвалою від 08.08.2023 суд поновив процесуальний строк для подання зустрічної позовної заяви у справі №927/910/23, прийняв до розгляду разом із первісним зустрічний позов СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" про визнання недійсними окремих пунктів Договору №41АР200-98484-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 25.07.2022 року, а саме:

- пункт 6.2.2, відповідно до якого, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідач замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де Vф-обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором; Vп-підтверджений обсяг газу на розрахунковий період. Ц - вартість газу за Договором; К-коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта Споживача, у результаті чого Постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах Споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу Споживачу, або коли Споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

- пункт п.6.2.3., відповідно до якого за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штрафу розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Ухвалою суду від 08.08.2023 підготовче засідання призначене на 23.08.2023 року об 11:00.

У зв`язку із значним пошкодженням будівлі суду внаслідок ракетного удару 19.08.2023, засідання, призначене на 23.08.2023 об 11:00 не відбулося, наступне засідання призначено на 11.09.2023 об 11:00.

28.08.2023 на адресу суду від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому ТОВ «Твій Газзбут» проти позовних вимог заперечив. В обґрунтування зазначає про те, що позивач за зустрічним позовом намагається ототожнити штрафну санкцію, яка передбачена пунктами 6.2.2., 6.2.3. Договору із збитками, відшкодування яких передбачено підпунктами 1,2 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу. З огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України "Про ринок природного газу", в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, сторони мали право включити до укладеного між ними Договору пункт про накладення штрафної санкції за порушення умов Договору. Крім того, відповідач за зустрічним позовом зазначає, Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

11.09.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву на первісну позовну заяву від 11.09.2023, підписані електронним підписом. Однак, в судовому засіданні 11.09.2023 представник відповідача за первісним позовом зазначив про те, що помилково до суду направив документи, що стосуються іншої справи. Суд не прийняв до розгляду подані відповідачем за первісним позовом доповнення до відзиву, останні подані з порушенням встановленого процесуального строку для подання доказів, а клопотання про поновлення такого строку відсутнє.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Враховуючи, що процесуальний строк для подання доповнень сплинув, а клопотання про поновлення подано не було, суд не прийняв до розгляду подані відповідачем за первісним позовом доповнення до відзиву.

11.09.2023 суд постановив ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладення розгляду справи на 27.09.2023 на 14:30.

27.09.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання про поновлення строку на подання Доповнень до відзиву на первісну заяву повторно та долучення доповнень до матеріалів справи від 27.09.2023, у якому СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» просило визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на подання Доповнень на первісну позовну заяву. СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» разом із клопотанням про поновлення подало доповнення до відзиву від 27.09.2023, у якому зазначило, що п. 3.3 Договору передбачено, що зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору. Підпунктом 20 п.5 розділу II Правил постачання природного газу закріплено, що споживачу має бути надане належне повідомлення постачальника про намір змінити умови договору постачання природного газу, при цьому споживач має бути повідомлений про його право відмовитись від запропонованих змін. Таке повідомлення має бути надане споживачеві не пізніше ніж за 30 днів до запланованого набрання чинності такими змінами (крім ціни на природний газ, якщо вона встановлюється для постачальника відповідними державними органами). Споживачі мають право відмовитися від договору, якщо вони не приймають нові умови, повідомлені постачальником». Відповідач за первісним позовом звертає увагу суду, що позивачем вказана норма Правил порушувалась щоразу при надсиланні Додаткових угод про зміну ціни на газ. Так, 25.10.22 відповідач отримав лист на електронну пошту, яким було надіслано одразу дві Додаткові угоди до Договору: Додаткова угода №ДУ-1/41АР200-98484-22 від 30.08.2022, якою встановлювалося, що з 01.09.2022 повна ціна за м. куб. газу складатиме 50, 06 грн; та Додаткова угода № №ДУ-2/41 АР200-98484-22 від 29.09.2022 р., якою встановлено, що з 01.10.2022 по 31.10.2022 повна ціна за м. куб. газу складатиме 45,96 грн. 25.11.2022 електронною поштою відповідач отримав Додаткову угоду №ДУ- 3/41АР200-98484-22 від 31.10.2022, відповідно до якої повна ціна за газ з 01.11.2022 по 30.11.2022 дорівнюватиме 36,16 грн за м. куб. Відповідач зазначив, що позивачем було порушено строки повідомлення про зміну ціни у всіх випадках такого повідомлення, позивачем не було дотримано належної процедури обміну Додатковими угодами, якими встановлювалися нові ціни на газ. Крім того, відповідач вважає, що позивачем не дотримано порядку оформлення і надсилання документів, яким порушено розділ 9 Договору. Враховуючи вимоги п. 10.3 Договору щодо оформлення змін та вимоги ЦК України до укладення Договору, відповідач вважає, що Додаткова угода №ДУ-1/41АР200-98484-22 від 30.08.2022, Додаткова угода №ДУ-2/41АР200-98484-22 від 29.09.2022 та Додаткова угода №ДУ-3/41АР200-98484-22 від 31.10.2022, направлені позивачем укладені не були і єдина погоджена ціна на газ - це ціна, визначена у Договорі від 25.07.2022 у розмірі 30,66 грн за м. куб. Відповідач зазначає, що акти прийому-передачі надсилалися Позивачем з урахуванням змін до цін з порушенням вимог Договору щодо обміну сторонами документами. Так, електронною поштою Відповідач отримав 12.10.2022 акт прийому-передачі № ТГ382077090 від 30.09.2022 із зазначеним обсягом переданого у вересні 2022 газу 361,27 м. куб.; 14.11.2022 отримав акт прийому-передачі № ТГ382097738 від 31.10.2022 із зазначеним переданого у жовтні 2022 обсягом 3834, 03 м. куб.; 12.12.2022 отримав акт прийому-передачі № ТГ382120517 від 30.11.2022 із зазначеним обсягом переданого у листопаді 2022 газу 15 229, 67 м, куб. Усі зазначені акти прийому-передачі не були підписані КЕП і не були скан-копіями підписаних уповноваженими особами паперових документів. СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» зазначає, що акту прийому-передачі за грудень 2022 року не отримував. Відповідач зазначає, що в додатках до первісної позовної заяви містяться дві підписані обома сторонами Додаткові угоди: Додаткова угода №ДУ-1/41АР200-98484-22 від 30.08.2022 та Додаткова угода №ДУ-2/41АР200-98484-22 від 29.09.2022, однак, Додатковій угоді №ДУ-3/41АР200- 98484-22 від 31.10.2022, якою встановлювалася ціна на листопад 2022 року 25.11.2023 Відповідач отримав електронним листом файл без жодних підписів уповноважених осіб, з проханням роздрукувати його у двох примірниках, підписати та надіслати листом на поштову адресу Позивача. Не зважаючи на відсутність підписів та порушення строків повідомлення, Додаткова угода №ДУ-3/41АР200- 98484-22 від 31.10.2022, відповідно до якої з 01.11.2022 повна ціна газу складає 36,16 грн. за м. куб., була підписана Відповідачем і направлена поштою за вказаною адресою, що підтверджується копією супровідного листа та квитанцією з Укрпошти. 28.11.2022 Відповідач електронною поштою отримав рахунок на оплату № 62091490 від 28.11.2022 за поставлений у листопаді газ у обсязі 15 300 м. куб, ціна у якому була вказана відповідно до останньої Додаткової угоди №ДУ- 3/41АР200-98484-22 від 31.10.2022 - 30,14 грн, без ПДВ, 36,16 грн всього, на загальну суму з урахуванням ПДВ 553 307,53 грн. Виставлений Позивачем рахунок за спожитий газ було оплачено відповідачем 21.12.2022 платіжною інструкцією № ISV99. Проте, позивачем в додатки до первісної позовної заяви копії рахунку № 62091490 від 28.11.2022, який був ним же направлений відповідачу, долучено не було. Натомість Позивач подав разом з первісним позовом акт-прийому передачі № ТГ382120517 від 30.11.2022, що не був підписаний Споживачем. У акті Позивач розраховує ціну газу по 41,72 грн. за м. куб. (без ПДВ), тобто повна ціна на газ дорівнює 50,06 грн. всього куб. м. Відповідач зазначає, що сума основного боргу, що заявляється Позивачем становить 209245, 59 грн. Позивач не оспорює, що Відповідачем було здійснено перерахування коштів на користь Позивача: 10.10.2022 в сумі 49 963,89 грн, 10.10.2022 в сумі 1 086,58 грн, 21.11.2022 в сумі 126 263,09 грн та в сумі 553 307, 53 грн - 08.12.2022. Борг заявлений до стягнення складається з суми, зазначеної Позивачем у розрахунках за грудень місяць та різниці між сумами за листопад (сумою, що була виставлена Відповідачем у оплаченому Позивачем рахунку № 62091490 від 28.11.2022 та сумою, умисно розрахованою Позивачем за ціною вищою, ніж передбачено в Додатковій угоді № ДУ-3/41АР200-98484-22 від 31.10.2022. Відповідач стверджує, що ним були виконані свої зобов`язання з оплати поставленого природного газу і боргу перед Позивачем Відповідач не має. Щодо компенсації вартості послуг доступу до потужностей СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» зазначає про відсутність узгоджених добових обсягів природного газу.

Згідно з ч.1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд визнав поважними причини пропуску строку, поновив строк на подання доповнень до відзиву на первісну позовну заяву та долучив доповнення до відзиву до матеріалів справи.

27.09.2023 суд постановив оголосити перерву в підготовчому засіданні до 10.10.2023 до 11:30 год. Представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) заявив усне клопотання про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

10.10.2023 на електронну адресу суду від позивача за первісним позовом надійшли пояснення у справі, у яких ТОВ «Твій Газзбут» просило відмовити СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подачу додаткових пояснень до відзиву.

10.10.2023 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 03.11.2023 на 09:00.

03.11.2023 суд постановив ухвалу про відкладення розгляду справи по суті на 09.11.2023 на 12:00.

09.11.2023 суд постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 24.11.2023 до 09:00.

У судовому засіданні 09.11.2023 суд постановив ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 24.11.2023, 09:00.

24.11.2023 в судове засідання з`явився представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за первісним позовом.

В судовому засіданні 24.11.2023 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

25.07.2022 між ТОВ «Твій Газзбут» та СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-98484-22 (далі - Договір).

Згідно з умовами п.1.1-1.3 Договору, Постачальник (Позивач) зобов`язується передати у власність Споживачу (Відповідач) у 2022 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Річний плановий обсяг постачання газу - до 50000 куб. м. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку № 1, що є невід`ємною частиною цього Договору: жовтень 2022 року - 15000 куб. м; листопад 2022 року - 35000 куб. м.

В п. 2.1 Договору сторони визначили, що постачання газу здійснюється за умови: наявності діючого між Споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу; відсутності заборгованості у Споживача за минулі періоди перед Постачальником (або оплати відповідно до графіка погашення заборгованості) та оплати поточних платежів, підтвердження у встановленому порядку Оператором ГТС місячного обсягу постачання газу, виділеного для забезпечення Споживача (об`єктів Споживача) (далі - підтверджений обсяг газу); включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно п. 2.2 Договору, включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника відбувається на підставі письмової заяви Споживача, наданої Постачальнику не пізніше ніж за 22 доби до початку розрахункового періоду в якому буде здійснюватися постачання природного газу Споживачу. Включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника може бути здійснено в коротші терміни.

Відповідно до п. 2.4 Договору, обсяг споживання природного газу Споживачем у розрахунковому періоді не повинен перевищувати підтверджений обсяг природного газу. Допускається відхилення споживання протягом розрахункового періоду в розмірі + 3 відсотка від підтвердженого обсягу природного газу у відповідну газову добу.

Відповідно до п. 2.5.1.- п. 2.5.3. Договору, за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати Постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС Постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до ЗУ «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

За умовами п.3.2 Договору, ціна одного кубічного метру природного газу без урахування податку на додану вартість становить 25,41666667 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 25,55324287 грн. Податок на додану вартість становить 5,11084853 грн. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 30,66389120 грн. Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Згідно з п.4.1 Договору оплата розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

За умовами п.4.2. Договору оплата газу за Договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: - оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється до 10 числа місяця, наступного за звітним.

У відповідності з п. 6.2.2, 6.2.3 Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) * Ц * К, де

Vф - обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який стягується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

За змістом п. 6.2.5.Договору, у разі відхилення в сторону збільшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, Постачальник має право вимагати від Споживач сплати компенсації вартості послуги доступу до потужності у вигляді різниці між замовленим та спожитим обсягом, виходячи з подвійного розміру послуги доступу до потужності.

У разі відхилення в Сторону зменшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, Споживач сплачує компенсацію вартості послуги доступу: потужності, виходячи з вартості замовленого обсягу природного газу на відповідну добу, незалежно від того, чи було повністю спожито заявлений обсяг природного газу.

В розділі 8 Договору врегульовані питання щодо порядку зміни постачальника. Так, цим розділом визначено, що зміна постачальника може бути здійснена лише за сукупності наступних умов: споживачем попередньо укладено договір постачання газу з новим постачальником; сторони попередньо призупинили дію цього Договору в частині постачання газу або розірвали цей Договір; відсутність у Споживача простроченої заборгованості за цим Договором; повідомлення Споживачем Постачальника про таку зміну за 21 календарний день.

Згідно з п.10.1 - 10.3 Договору, цей Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до реєстру Споживачів ТОВ "Твій Газзбут" в інформаційній платформі Оператора ГТС до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Припинення чи розірвання договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору або за рішенням суду на вимогу однієї з сторін на підставі та в порядку, встановлених чинним законодавством України та Договором.

Усі зміни та доповнення до Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються їх печатками (за наявності).

За твердженням позивача за первісним позовом між сторонами укладено додаткові угоди:

30.08.2022 Додаткову угоду № ДУ-1/41АР200-98484-22 до Договору в якій визначено ціну на газ, починаючи з 01.09.2022: ціна одного кубічного метру природного газу всього становить 50,06389120 грн, з ПДВ.

30.09.2022 Додаткову угоду №ДУ- 2/41АР200-98484-22 до Договору в якій визначено ціну на газ, починаючи з 01.10.2022 по 31.10.2022: ціна одного кубічного метру природного газу всього становить 46,96389120 грн, з ПДВ.

За твердженням позивача за первісним позовом, Актом приймання-передачі природного газу №ТГ382077090 від 30.09.2022 Постачальник передав Споживачу у вересні 2022 року природний газ обсягом 361,27 м3 на суму 18,086,58 грн.

Актом приймання-передачі природного газу №ТГ382097738 від 31.10.2022 Постачальник передав Споживачу у жовтні 2022 року природний газ обсягом 3834,03 м3 на суму 176226,94 грн.

Актом приймання-передачі природного газу №ТГ382120517 від 30.11.2022 Постачальник передав Споживачу у листопаді 2022 року природний газ обсягом 15229,67 м3 на суму 762456,54 грн.

Актом приймання-передачі природного газу №ТГ382142047 від 31.12.2022 Постачальник передав Споживачу у грудні 2022 року природний газ обсягом 1,93 м3 на суму 96,62 грн.

При цьому акти приймання-передачі природного газу за вересень, жовтень, листопад та грудень 2022 року не містять підписів Споживача (Відповідача).

Разом з тим, Споживач (Відповідач) обґрунтованої відмови від підписання вказаних актів Постачальнику (Позивачу) не надав, відтак з урахуванням умов п. 2.5.4, Договору вказані акти вважаються підписаними Споживачем.

Як зазначає позивач за первісним позовом, відповідач свої зобов`язання щодо оплати належним чином не виконав, за переданий природний газ у листопаді та грудні 2022 року згідно з Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, розрахувався лише частково, сума заборгованості станом на 03.05.2023 становить 209 245,59 грн.

28.03.2023 року позивачем за первісним позовом направлялась до відповідача лист-вимога № 200-Сл-5054-0323 з метою досудового врегулювання спору, яка залишена без задоволення.

В свою чергу, СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» листом № 19 від 13.04.2023 повідомило, що вважає вимоги необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

За прострочення оплати наданих послуг з постачання природного газу Споживачу за неналежне виконання зобов`язань станом на 03.05.2023 на підставі п. 6.2.1. Договору Постачальник нарахував пеню в сумі 42428,36 грн за період 11.11.2022 по 20.11.2022 та з 13.12.2022 до 03.05.2023.

За прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг з постачання природного газу Споживачу за неналежне виконання зобов`язань Постачальник нарахував три проценти річних в сумі 2 441,92 грн. та 7741,41 грн інфляційних за період з 13.12.2022 по 10.01.2023 та 11.01.2023 по 03.05.2023.

За недовикористаний обсяг природного газу у вересні, жовтні та листопаді 2022 року підтверджений Договором № 41АР200-89360-22 позивач здійснив розрахунок штрафу згідно з пунктом 6.2.3. Договору на суму 751505,55 грн.

На підставі п. 6.2.2 Договору за перевищений обсяг газу позивачем нараховано відповідачу штраф згідно п. 6.2.2. Договору в сумі 1 818,33 грн.

На підставі п. 6.2.5 Договору за відхилення в сторону збільшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, позивачем нараховано відповідачу та заявлено до стягнення штраф в сумі 4795,79 грн.

У зустрічному позові від 28.07.2023 СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» зазначає про те, що між СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» укладено договір № 41АР200-98484-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, за яким Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2022 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені у Договорі.

У первісній позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача, посилаючись на п. 6.2.1, п. 6.2.3, п. 6.2.5 Договору, а відповідач у зустрічній позовній заяві такі пункти Договору оспорює, зазначаючи, що вони є такими, що суперечать положенням Правилам постачання природного газу, а тому на підставі ст. ст. 203 та 217 Цивільного кодексу України мають бути визнані недійсними. У пунктах 6.2.2. та 6.2.3. Договору вказана відповідальність наступає у разі - коли фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, а також коли фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем) та передбачена санкція у вигляді штрафу, що розраховується за наведеною формулою/у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Позивач за зустрічним позовом зазначає про те, що у відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Так, позивач за зустрічним позовом зазначає, що за частиною 5 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу»: «Договір постачання повинен містити такі істотні умови:

1) обов`язок постачальника забезпечити споживача всією необхідною інформацією про загальні умови постачання (у тому числі ціни), права та обов`язки постачальника та споживача, зазначення актів законодавства, якими регулюються відносини між постачальником і споживачем, наявні способи досудового вирішення спорів з таким постачальником шляхом її розміщення на офіційному веб-сайті постачальника;

2) обов`язок постачальника забезпечити споживача інформацією про обсяги та інші показники споживання природного газу таким споживачем на безоплатній основі;

3) обов`язок постачальника повідомити споживачу про намір внесення змін до договору постачання природного газу в частині умов постачання до початку дії таких змін та гарантування права споживача на дострокове розірвання договору постачання, якщо нові умови постачання є для нього неприйнятними;

4) обов`язок постачальника забезпечити споживачу вибір способу оплати з метою уникнення дискримінації;

5) обов`язок постачальника забезпечити споживача прозорими, простими та доступними способами досудового вирішення спорів з таким постачальником;

6) порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.» .

Відповідно до пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу: « 1. Відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) * Ц * К.

Тобто, у пункті 1 розділу VII Правил постачання природного газу передбачена відповідальність за такі самі дії, що й у пунктах 6.2.2,6.2.3. Договору, проте у вигляді збитків.

СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» 04.07.2023 листом-запитом звернулось до експертної установи, на розгляд експерта було винесено питання, чи відповідають вимогам законодавства зміст п. 6.2.2 та п. 6.2.3, Договору 41АР200-98484-22, який укладений між СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» та ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» щодо нарахування та стягнення штрафу. У Висновку експерт зазначив про те, що нормативно правильною була б передбачена у Договорі норма, що дублює Правила постачання природного газу і призначає боржнику відшкодування збитків та користь кредитора.

У відзиві на зустрічну позовну заяву від 23.08.2023 ТОВ ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» заперечило проти позовних вимог за зустрічним позовом. ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» зазначило, що позивач за зустрічним позовом намагається ототожнити штрафну санкцію, яка передбачена пунктами 6.2.2., 6.2.3. Договору із збитками, відшкодування яких передбачено підпунктами 1,2 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу. З огляду на положення чинного законодавства щодо обов`язковості умов укладеного між сторонами договору, з урахуванням положень Закону України "Про ринок природного газу", в якому визначені істотні умови договору про постачання природного газу, сторони мали право включити до укладеного між ними Договору пункту про накладення штрафної санкції за порушення умов Договору. Крім того, відповідач за зустрічним позовом зазначає, Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог за первісним позовом та обґрунтованість позовних вимог за зустрічним позовом.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У відповідності з ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу", постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Статтею 13 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника; безоплатну зміну постачальника, крім випадків, передбачених абзацом другим частини першої статті 14 цього Закону. Споживач зобов`язаний, зокрема, укласти договір про постачання природного газу; забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; не допускати несанкціонованого відбору природного газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827, були затверджені Правила постачання природного газу.

Відповідно до п. 3 розділу І Правил постачання природного, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

У відповідності з п.1 - 3, 5 розділу ІІ Правил, підставою для постачання природного газу споживачу, зокрема, є:

- наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

- включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

- відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Укладення договору постачання природного газу здійснюється з урахуванням, зокрема, таких вимог:

- споживач має право укласти договір постачання природного газу з будь-яким постачальником за умови відсутності простроченої заборгованості за поставлений природний газ перед діючим постачальником, що підтверджується письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або за умови наявності письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника;

- договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код.

Договір постачання природного газу повинен містити, зокрема, такі умови, що є істотними та обов`язковими для цього виду договору:

- предмет договору, відповідно до якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ в необхідних для нього об`ємах (обсягах);

- річні, місячні та/або добові обсяги природного газу, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності), та/або допустиме їх відхилення;

- відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період;

- порядок зміни постачальника.

Пунктами 9, 10 розділу ІІ Правил визначено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

За умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу постачальник, крім постачальника "останньої надії", зобов`язаний забезпечити своєчасну реєстрацію споживача в Реєстрі споживачів постачальника (на інформаційній платформі Оператора ГТС) у відповідному розрахунковому періоді.

Споживач самостійно контролює власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу в розрахунковому періоді має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні заходи з боку постачальника, передбачені цим розділом та розділом VII цих Правил, у тому числі примусове обмеження (припинення) газопостачання.

Постачальник має право оперативно контролювати обсяг споживання природного газу споживачем, використовуючи інформаційну платформу Оператора ГТС або інформацію споживача, а також шляхом самостійного контролю обсягів споживання природного газу на об`єкті споживача.

Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, споживач має компенсувати постачальнику вартість різниці між підтвердженим обсягом природного газу та фактичним об`ємом (обсягом) споживання природного газу за ціною вартості природного газу, визначеною договором постачання природного газу. При цьому постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил.

Розділом ІV Правил встановлений порядок зміни постачальника споживачем, що не є побутовим.

Вказаним розділом визначено, що кожен споживач має право на вільний вибір постачальника шляхом укладення з ним договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, передбачених цими Правилами.

Зміні постачальника має передувати укладення договору постачання природного газу з новим постачальником та розірвання договору постачання природного газу з діючим постачальником або його призупинення в частині постачання природного газу в певному розрахунковому періоді. Для зміни постачальника у споживача має бути відсутня прострочена заборгованість за поставлений природний газ перед діючим постачальником, що підтверджується письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявний письмовий дозвіл діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Оскільки предметом первісного позову є вимога про стягнення 1 019 976,95 грн, з яких: 209 245,59 грн - боргу за спожитий природний газ за період листопад-грудень 2022 року, 7741,41 грн - інфляційних, 2441,92 грн - 3% річних, 42 428,36 грн - пені за період з 11.11.2022 по 03.05.2023, 751 505,55 грн штрафу згідно з п.6.2.3. Договору за недовикористаний обсяг природного газу, 1818,33 грн штрафу згідно з п.6.2.2. Договору за перевищений обсяг газу та 4795,79 грн компенсації вартості послуги доступу до потужності згідно з п.6.2.5. Договору, суд зазначає наступне щодо вимог за зустрічним позовом.

За приписами частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За статтею 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

У статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 626 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За частиною 5 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» у п.6 зазначено, по те що договір постачання повинен містити такі істотні умови: порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

Відповідно до пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України «Про ринок природного газу»), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) x Ц х K, де:

Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу;

Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період;

Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу;

K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5.

При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1;

Як вбачається з умов укладеного сторонами договору, у пункті 1 розділу VII Правил постачання природного газу передбачена відповідальність за такі самі дії, що й у пунктах 6.2.2, 6.2.3. Договору, проте відповідальність за такі дії встановлена у вигляді збитків.

Всупереч зазначеним вище вимогам у договорі, сторони передбачили замість відшкодування збитків, - штраф.

Відповідно до частини 2 статті 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

За змістом частини 1 статті 230 зазначеного Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Умови укладеного сторонами справи договору щодо підстав застосування відповідальності за порушення відповідачем грошового зобов`язання має здійснюватися у системному взаємозв`язку з положеннями чинного законодавства, які регулюють загальні засади та умови настання такої відповідальності у господарських правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/12876/19 (провадження № 12-94гс20) зазначено, що приписами частин 2 та 3 статті 6 та статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний (господарський) договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.

Приписи частин другої та третьої статті 6 та статті 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.

Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.

Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору (справедливість, добросовісність, розумність). Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.

Щодо обрання варіанту реалізації розсуду суду у контексті застосування його у системному зв`язку з нормами законодавчих актів, а саме статей 3, 549, 628, 629 ЦК України та статті 61 Конституції України слід керуватися визначеним частиною першою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Відтак реалізація повноважень із суддівського розсуду має спрямовуватися на вибір оптимального варіанту розв`язання спірного правового питання, пошук необхідної правової норми, її розуміння та інтерпретацію, справедливе вирішення спору відповідно до встановлених судами обставин кожної конкретної справи.

У частині 5 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» визначені істотні умови договору, зокрема, згідно з пунктом 6 передбачено, що договір постачання повинен містити таку істотну умову, як порядок відшкодування та визначення розміру збитків, завданих внаслідок порушення договору постачання.

За частиною 1 та 2 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що нормативно правильною була б передбачена у Договорі норма, що визначає боржнику відшкодування збитків та користь кредитора.

В такому випадку відповідно до статті 22 Цивільного, кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Приписами статті 22 Цивільного кодексу України та статей 224, 225 Господарського кодексу України регулюється загальний порядок відшкодування збитків.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом,

Погоджена сторонами у договорі постачання відповідальність, яка нараховується за формулою, а також відповідальність у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу, за своєю правовою природою відносяться до збитків, стягнення яких передбачено розділом VII Правил постачання природного газу.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Стаття 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в статті 4 Цивільного кодексу України. Втім, більшість законодавчих актів носять комплексний характер, і в них поряд із цивільно-правовими можуть міститися норми різноманітної галузевої приналежності. За такої ситуації необхідно вести мову про те, що зміст правочину має не суперечити вимогам, встановленим у цивільно-правовій нормі, хоча б вона містилася в будь-якому нормативно-правовому акті, а не лише акті цивільного законодавства. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних нормах.

Аналогічне викладено в постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №281/129/17.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (статті 217 Цивільного кодексу України).

Недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

За загальним правилом статті 217 Цивільного кодексу України правочин не може бути визнаний недійсним, якщо законові не відповідають лише окремі його частини і обставини справи свідчать про те, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної його частини. У такому разі господарський суд може визнати недійсною частину правочину. Недійсними частини правочину визнаються за загальними правилами визнання правочинів недійсними із застосуванням передбачених законом наслідків такого визнання. Якщо недійсна частина правочину виконана будь-якою із сторін, господарський суд визначає наслідки такої недійсності залежно від підстави, з якої вона визнана недійсною.

Верховний Суд виклав у постанові від 26.05.2023 у справі № 925/77/21 правову позицію про те, що позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача.

Окрім заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/часткового виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

У зустрічних позовних вимогах мова йде про визнання недійсними пунктів договору, які ще не виконувалися. Суд враховує, що не можна одночасно з поданням зустрічних позовних вимог заявити про застосування наслідків недійсності цих пунктів договору, оскільки штрафи, передбачені ними, ще не стягувалися, отже, договір в частині оспорюваних пунктів ще не виконувався.

За таких обставин, позивачем за зустрічним позовом обрано належний спосіб захисту порушеного права.

Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Крім того, положення умов договору мають відповідати засадам цивільного законодавства, зокрема, зазначеним у статті 3 ЦК України.

Разом з тим за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як було вказано вище, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" та п. 5 розділу ІІ Правил, визначено, що однією з істотних умов договору постачання природного газу є умова щодо відповідальності споживача за невиконання умов договору та підстав її застосування, у тому числі в разі перевищення споживачем підтверджених обсягів природного газу за відповідний період.

При цьому, п. 10 розділу ІІ Правил визначено, що постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, які розраховуються відповідно до пункту 1 розділу VII цих Правил.

Однак, умовами укладеного між сторонами Договору (п. 6.2.2, 6.2.3) передбачено умови для покладення на споживача відповідальності за недотримання ним підтверджених обсягів природного газу за відповідний період у формі штрафу.

Згідно з частиною 1 статі 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Враховуючи викладене вище у сукупності, суд доходить висновку, що стягнення з Споживача штрафів за недовикористання та перевикористання фактичних обсягів споживання природного газу, суперечить положенням чинних нормативно-правових актів, за якими передбачена відповідальність у вигляді відшкодування збитків - пункт 6.2.2. Договору суперечить підпункту 2 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу, пункт 6.2.3. Договору підпункту 1 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог за зустріним позовом та визнання недійсними пункту 6.2.2 та п. 6.2.3 договору № 41АР200-98484-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 25.07.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ".

Щодо первісного позову суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ" укладено договір № 41АР200-98484-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 25.07.2022.

Планові обсяги постачання газу за місяцями визначено в Додатку № 1 до договору в розрізі місяців 2022 року: жовтень - 15000 куб.м., листопад - 35000 куб.м.

За твердженням позивача за первісним позовом постачальником було направлено споживачу Додаткові угоди, зокрема: Додаткову угоду № ДУ1/41АР200-98484-22 від 30.08.2022 до Договору з ціною, починаючи з 01.09.2022 за 1 куб. м. природного газу в розмірі 50,06389120 грн, з ПДВ.

Додаткову угоду №ДУ-2/41АР200-98484-22 від 29.09.2022 до Договору з ціною на природний газ, з 01.10.2022 до 31.10.2022 за 1 куб.м. природного газу в розмірі 45,96389120 грн, з ПДВ.

СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» зазначило, що 25.10.2022 отримало лист на електронну пошту, яким було надіслано Додаткові угоди до Договору:

- Додаткова угода №ДУ-1/41АР200-98484-22 від 30.08.2022, якою встановлювалося, що з 01.09.2022 ціна за м. куб. газу в розмірі 50, 06 грн;

- Додаткова угода № №ДУ-2/41 АР200-98484-22 від 29.09.2022, якою встановлювалося, що з 01.10.2022 по 31.10.2022 ціна за м. куб. газу в розмірі 45,96 грн.

25.11.2022 електронною поштою СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» отримало Додаткову угоду №ДУ- 3/41АР200-98484-22 від 31.10.2022, відповідно до якої повна ціна за газ з 01.11.2022 по 30.11.2022 дорівнюватиме 36,16 грн за м. куб.

За твердженням відповідача за первісним позовом, додаткова угода №ДУ-3/41АР200- 98484-22 від 31.10.2022, відповідно до якої з 01.11.2022 повна ціна газу складає 36, 16 грн. за м. куб., була підписана СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» і направлена ТОВ «Твій Газзбут».

Відповідач вважає, що Додаткова угода №ДУ-1/41АР200-98484-22 від 30.08.2022, Додаткова угода №ДУ-2/41АР200-98484-22 від 29.09.2022 та Додаткова угода №ДУ-3/41АР200-98484-22 від 31.10.2022 укладені не були і єдина погоджена ціна на газ - це ціна, визначена у Договорі від 25.07.2022 у розмірі 30,66 грн за м. куб.

Відповідно до розділу 9 Договору сторони передбачили, сторони домовились, що укладення даного Договору та обмін документами, пов`язаним з виконанням його умов, може здійснюватися також в електронній формі з використанням систем електронного документообігу. У процесі обміну Е-документами сторони дотримуються положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», ЗУ «Про електронні довірчі послуги». У випадку укладення даного Договору та обміну документами в електронній формі з використанням систем електронного документообігу Сторони зобов`язуються з дати набрання даним договором чинності вжити всіх організаційних заходів для забезпечення обміну е-документами, а також забезпечити наявність КЕП в уповноважених осіб. (п.9.1, п.9.3., п. 9.5. Договору).

Як стверджує відповідач за первісним позовом, 12.10.2022 отримав акт прийому-передачі № ТГ382077090 від 30.09.2022 із зазначеним обсягом переданого у вересні 2022 газу 361,27 м. куб.; 14.11.2022 отримав акт прийому-передачі № ТГ382097738 від 31.10.2022 із зазначеним обсягом переданого у жовтні 2022 3834,03 м.куб.; 12.12.2022 отримав акт прийому-передачі № ТГ382120517 від 30.11.2022 із зазначеним обсягом переданого у листопаді 2022 газу 15 229, 67 м, куб. Акт прийому-передачі за грудень 2022 року Відповідач не отримав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за первісним позовом просить стягнути заборгованість за поставлений споживачу природний газ в листопаді та грудні 2022 року.

Проте, з матеріалів справи вбачається що ТОВ «Твій Газзбут» виставило СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» рахунок на оплату №62091490 від 28.11.2022 природного газу обсягом 15300 куб.м. за ціною 36,16 грн, з ПДВ на суму 553307,53 грн.

В свою чергу, СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» платіжною інструкцією № ISV99 від 21.12.2022 оплатило згідно з виставленим рахунком №62091490 від 28.11.2022 за природний газ в сумі 553307,53 грн..

Зазначене свідчить про відсутність заборгованості СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» за поставлений природний газ за листопад 2022 року.

Однак, враховуючи, що припинення постачання природного газу ТОВ «Твій Газзбут» відбулося 27.12.2022, суд доходить висновку про часткове задоволення позовної вимоги щодо стягнення заборгованості за спожитий у грудні 2022 року природний газ обсягом 1,93 куб.м. за ціною 36,16 грн з ПДВ, в сумі 69,59 грн.

На підставі п. 6.2.1. Договору за несвоєчасну оплату Постачальник нарахував Споживачу пеню в сумі 42428,36 грн за період з 11.11.2022 до 20.11.2022 та з 13.12.2022 до 03.05.2023, а також 7741,41 грн - інфляційних, 2441,92 грн - 3% річних за період з 13.12.2022 по 03.05.2023, 751 505,55 грн штрафу згідно з п.6.2.3. Договору за недовикористаний обсяг природного газу, 1818,33 грн штрафу згідно з п.6.2.2. Договору за перевищений обсяг газу та 4795,79 грн компенсації вартості послуги доступу до потужності згідно з п.6.2.5. Договору.

Щодо стягнення пені в сумі 42428,36 грн суд зазначає наступне.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, установлений Договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

За змістом частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції в вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до умов п 6.2.1 Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної обліковою ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

За змістом п.4.2. Договору, остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником природний газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітнім.

Оскільки відповідач не сплатив заборгованість за спожитий природний газ у грудні 2022 року, суд доходить висновку про часткове задоволення позовної вимоги щодо стягнення пені в сумі 10,80 грн за період з 11.01.2023 до 03.05.2023.

Щодо стягнення інфляційних і річних.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем за первісним позовом нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за прострочення виконання зобов`язання щодо оплати природного газу за період з 13.12.2022 до 03.05.2023 інфляційних в сумі 7741,41 грн та річних в сумі 2441,92 грн.

Судом встановлено відсутність заборгованості за спожитий природний газ у відповідача за листопад 2022 року, проте наявність заборгованості за спожитий природний газ у грудні 2022 року, а тому суд доходить висновку про часткове задоволення вимоги щодо стягнення з ТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» інфляційних в сумі 2,26 грн та трьох процентів річних в сумі 0,65 грн за період з 11.01.2022 до 0305.2023. В решті позовних вимог щодо стягнення інфляційних та річних відмовляє.

Щодо нарахування позивачем за первісним позовом відповідачу штрафу в сумі 751 505,55 грн згідно з п.6.2.3. Договору за недовикористаний обсяг природного газу та штрафу в сумі 1818,33 грн згідно з п.6.2.2. Договору за перевищений обсяг газу.

Умовами укладеного договору сторони передбачили у п. 6.2.2, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого Споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач сплачує Постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = ( Vф-Vп) х Ц х К , де:

Vф - обсяг фактично поставленого газу Споживачу протягом розрахункового періоду за Договором;

Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період;

Ц - вартість газу за Договором;

К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта Споживача, у результаті чого Постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на Тазових приладах Споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу Споживачу, або коли Споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу Постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

За умовами п.6.2.3 Договору якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який стягується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Однак, враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення зустрічного позову та визнав недійсними пункт 6.2.2. та п.6.2.3 Договору, на підставі яких позивач за первісним позовом нарахував та заявив до 751505,55 грн штрафу згідно з п.6.2.3. Договору за недовикористаний обсяг природного газу, 1818,33 грн штрафу згідно з п.6.2.2. Договору за перевищений обсяг газу, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з цій частині.

За наведених вище обставин, суд відмовляє у задоволенні первісного позову в частині стягнення 751505,55 грн штрафу згідно з п.6.2.3. Договору за недовикористаний обсяг природного газу та 1818,33 грн штрафу згідно з п.6.2.2. Договору за перевищений обсяг газу. Щодо компенсації вартості послуг доступу до потужності суд зазначає наступне.

Позивачем нараховано до сплати відповідачеві 4795,79 грн. компенсації вартості послуги доступу до потужності згідно з п. 6.2.5. договору.

Згідно з п.6.2.5 Договору у разі відхилення в сторону збільшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом, споживання, Постачальник має право вимагати від Споживача сплати компенсації вартості послуги доступу до потужності у вигляді різниці між замовленим та спожитим обсягом, виходячи з, подвійного розміру послуги доступу до потужності.

У разі відхилення в сторону зменшення добового обсягу споживання газу у порівнянні з підтвердженим обсягом споживання, Споживач сплачує компенсацію вартості послуги доступу до потужності, виходячи з вартості замовленого обсягу природного газу на відповідну добу, незалежно від того, чи було повністю спожито заявлений обсяг природного газу.

Пункт 5 розділу II Правил визначає істотні та обов`язкові умови для договору постачання природного газу. Відповідно до підпункту 5, пункту 5 розділу II Правил договір постачання природного газу повинен містити річні, місячні та/або добові обсяги природного газу, у тому числі в розрізі точок комерційного обліку (за необхідності), та/або допустиме їх відхилення.

Правила надають можливість сторонам передбачити у договорі з обов`язковим річним обсягом природного газу, або місячний, або річний обсяг газу, або і місячний, і річний обсяг газу.

Однак, у додатку №1 до Договору сторони передбачили лише планові річні та планові місячні обсяги газу (пункти 1.2., 1.3. договору), добового обсягу споживання сторони не погодили.

Крім того, за правилами Договору, у разі нерівномірного щодобового споживання газу, який підлягає постачанню у місяці постачання, і у разі необхідності коригування обсягів планованого споживання природного газу у газовій добі споживання, Споживач зобов`язаний надіслати скориговану заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу на добу постачання. Заявки надаються Споживачем на електронну адресу Постачальника з наступним направленням заявок у письмовому вигляді на адресу Постачальника.

Позивачем за первісним позовом не доведено та не надано заявок СТОВ «КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ» на щодобові обсяги (ліміти) природного газу, відсутні докази щодо надання ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» заявок про коригування обсягів планового споживання природного газу у газовій добі.

А отже, суд доходить висновку про те, що нарахування компенсації вартості послуги доступу до потужності здійснено за відсутності погодженого щодобового споживання у визначеному умовами укладених сторонами договору порядку.

Таким чином у суду відсутні підстави для задоволення позовних за первісним позовом щодо стягнення 4795,79 грн. компенсації вартості послуги доступу до потужності згідно з п. 6.2.5. договору.

За наведених вище обставин, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення 4795,79 грн. компенсації вартості послуги доступу до потужності згідно з п. 6.2.5. договору.

В якості обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач посилається на Висновок науково-правової експертизи щодо доктринального тлумачення окремих норм договору з постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, виконаної на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну експертизу» від 25.07.2023 №126/135-е, виконаний на замовлення останнього науково-правовим експертом Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України.

Суд зазначає про те, що за змістом ст. 108 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону, аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі. Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

Однак, у відповідності до ст. 109 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

З огляду на викладене, суд зазначає, що висновок науково-правової експертизи № 126/136-е від 25.07.2023 року не є належним доказом в розумінні ГПК України.

Відповідно до ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи, пояснення та міркування учасників судового процесу судом до уваги не приймаються як такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для залишення первісного та зустрічного позовів без задоволення.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Судом були вжиті всі заходи для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясування усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених в їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню частково, а саме: щодо стягнення заборгованості в сумі 69,79 грн та пені в сумі 10,80 грн., інфляційних в сумі 2,26 грн, трьох процентів річних в сумі 0,62 грн; в решті позовних вимог за первісним позовом - відмовити. Зустрічний позов задовольнити повністю.

При ухваленні рішення суд вирішує зокрема питання щодо розподілу між сторонами судових витрат (п. 5 частина 1 статті 237 ГПК України).

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ" про стягнення 1019976,95 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ" (, вул. Ковалівка, буд. 49, м. Ічня, Чернігівська область, 16700) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010) заборгованість у сумі 69 грн 79 коп., пеню в сумі 10,80 грн, інфляційні в сумі 2,26 грн, три проценти річних в сумі 0,65 грн та судовий збір в сумі 1,25 грн.

3. В решті позовних вимог за первісним позовом відмовити.

4. Зустрічний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" про визнання недійсними окремих пунктів договору задовольнити.

5. Визнати недійсними пункт 6.2.2. та пункт 6.2.3. договору № 41АР200-98484-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 25.07.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ".

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "КРУПИЧПІЛЬСЬКЕ" (, вул. Ковалівка, буд. 49, м. Ічня, Чернігівська область, 16700) судовий збір в сумі 2684 грн.

Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.12.2023.

Повний текст рішення підписано у перший робочий день після виходу судді з лікарняного.

Суддя М.В. Фесюра

Єдиний державний реєстр судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/