ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023м. ХарківСправа №922/3977/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Федоровій Т.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовомКомунальне підприємство "Харківські теплові мережі"
доПриватне акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ - 5"
прозобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача Шипенко М.С.

ВСТАНОВИВ:

КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5", в якій просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача по не відрахованою втрат теплової енергії на ділянці мережі від місця встановлення вузла обліку до межі розподілу балансової належності та не врахуванню цих втрат в актах приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах:

за період з серпня по грудень 2021 року

- за договором від 09.06.2021 №413-ТЕ (№08-ТЕ від 31.08.2021; №09-ТЕ від 30.09.2021; №10-ТЕ від 31.10.2021; №11-ТЕ від 30.11.2021; №12-ТЕ від 31.12.2021);

- за договором від 09.06.2021 №414-БО (№08-БО від 31.08.2021; №09-БО від 30.09.2021; №10-БО від 31.10.2021; №11-БО від 30.11.2021; №12-БО від 31.12.2021);

- за договором від 09.06.2021 №415-КП (№08-КП від 31.08.20214 №09-КП від 30.09.2021; №10-КП від 31.10.2021; №11-КП від 30.11.2021; №12-КП від 31.12.2021);

- за договором від 09.06.2021 №416-РО (№11-РО від 30.11.20214 №12-РО від 31.12.2021);

за період з січня по грудень 2022 року

- за договором від 30.12.2021 №785-ТЕ (№01-ТЕ/К від 31.10.2022; №02-ТЕ від 29.04.2022; №03/4-ТЕ/К від 30.09.2022; №04-ТЕ від 30.04.2022; №05-ТЕ від 31.05.2022; №06-ТЕ від 30.06.2022; №07-ТЕ від 31.07.2022; №08-ТЕ від 31.08.2022; №09-ТЕ від 30.09.2022; №10-ТЕ від 31.10.2022; №11-ТЕ від 30.11.2022; №12-ТЕ від 31.12.2022);

- за договором від 30.12.2021 №786-БО (№01-БО/К від 31.10.2022; №02-БО від 29.04.2022; №03/4-БО/К від 30.09.2022; №04-БО від 30.04.2022; №05-БО від 31.05.2022; №06-БО від 30.06.2022; №07-БО від 31.07.2022; №08-БО від 31.08.2022; №09-БО від 30.09.2022; №10-БО від 31.10.2022; №11-БО від 30.11.2022; №12-БО від 31.12.2022);

- за договором від 30.12.2021 №787-КП (№01-КП/К від 31.10.2022; №02-КП від 29.04.2022; №03/4-КП/К від 30.09.2022; №04-КП від 30.04.2022; №05-КП від 31.05.2022; №06-КП від 30.06.2022; №07-КП від 31.07.2022; №08-КП від 31.08.2022; №09-КП від 30.09.2022; №10-КП від 31.10.2022; №11-КП від 30.11.2022; №12-КП від 31.12.2022);

- за договором від 30.12.2021 №788-РО (№01-РО/К від 31.10.2022; №04-РО від 30.04.2022; №06-РО від 30.06.2022; №11-РО від 30.11.2022; №12-РО від 31.12.2022);

2) зобов`язати відповідача привести у відповідність до фактично спожитих позивачем обсягів теплової енергії, шляхом здійснення перерахунку кількості та вартості теплової енергії, зазначеної в актах приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах:

за період з серпня по грудень 2021 року

- за договором від 09.06.2021 №413-ТЕ (№08-ТЕ від 31.08.2021; №09-ТЕ від 30.09.2021; №10-ТЕ від 31.10.2021; №11-ТЕ від 30.11.2021; №12-ТЕ від 31.12.2021);

- за договором від 09.06.2021 №414-БО (№08-БО від 31.08.2021; №09-БО від 30.09.2021; №10-БО від 31.10.2021; №11-БО від 30.11.2021; №12-БО від 31.12.2021);

- за договором від 09.06.2021 №415-КП (№08-КП від 31.08.20214 №09-КП від 30.09.2021; №10-КП від 31.10.2021; №11-КП від 30.11.2021; №12-КП від 31.12.2021);

- за договором від 09.06.2021 №416-РО (№11-РО від 30.11.20214 №12-РО від 31.12.2021);

за період з січня по грудень 2022 року

- за договором від 30.12.2021 №785-ТЕ (№01-ТЕ/К від 31.10.2022; №02-ТЕ від 29.04.2022; №03/4-ТЕ/К від 30.09.2022; №04-ТЕ від 30.04.2022; №05-ТЕ від 31.05.2022; №06-ТЕ від 30.06.2022; №07-ТЕ від 31.07.2022; №08-ТЕ від 31.08.2022; №09-ТЕ від 30.09.2022; №10-ТЕ від 31.10.2022; №11-ТЕ від 30.11.2022; №12-ТЕ від 31.12.2022);

- за договором від 30.12.2021 №786-БО (№01-БО/К від 31.10.2022; №02-БО від 29.04.2022; №03/4-БО/К від 30.09.2022; №04-БО від 30.04.2022; №05-БО від 31.05.2022; №06-БО від 30.06.2022; №07-БО від 31.07.2022; №08-БО від 31.08.2022; №09-БО від 30.09.2022; №10-БО від 31.10.2022; №11-БО від 30.11.2022; №12-БО від 31.12.2022);

- за договором від 30.12.2021 №787-КП (№01-КП/К від 31.10.2022; №02-КП від 29.04.2022; №03/4-КП/К від 30.09.2022; №04-КП від 30.04.2022; №05-КП від 31.05.2022; №06-КП від 30.06.2022; №07-КП від 31.07.2022; №08-КП від 31.08.2022; №09-КП від 30.09.2022; №10-КП від 31.10.2022; №11-КП від 30.11.2022; №12-КП від 31.12.2022);

- за договором від 30.12.2021 №788-РО (№01-РО/К від 31.10.2022; №04-РО від 30.04.2022; №06-РО від 30.06.2022; №11-РО від 30.11.2022; №12-РО від 31.12.2022).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/3977/23.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2023 у справі №922/3977/23 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.11.2023 у справі №922/3977/23 відмовлено в задоволенні клопотання КП «ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» про призначення експертизи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.11.2023 закрито підготовче провадження у справі №922/3977/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2023 о 15:30 год.

Правом на участь представника в судовому засіданні по суті 05.12.2023 позивач не скористався, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином у попередньому підготовчому засіданні.

Присутній у судовому засіданні по суті 05.12.2023 представник відповідача проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними, у зв`якзу з чим просить суд відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши вступне слово представника відповідача, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

У 2021 році між ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" (продавець) та КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" (покупець) були укладені Договори купівлі-продажу теплової енергії від 09.06.2021 №413-ТЕ, від 09.06.2021 №414-БО, від 09.06.2021 №415-КП, від 09.06.2021 №416-РО (далі - Договори від 09.06.2021). Згідно з умовами яких продавець зобов`язався передати у власність покупцю у червні-грудні 2021 теплову енергію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію на умовах даного Договору.

Також між ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" (продавець) та КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" (покупець) були укладені Договори купівлі-продажу теплової енергії від 30.12.2021 №758-ТЕ, від 30.12.2021 №786-БО, від 30.12.2021 №787-КП, 30.12.2021 №788-РО (далі - Договори від 30.12.2021). Згідно з вказаними договорами продавець зобов`язався передати у власність покупцю у 2022 році теплову енергію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити теплову енергію на умовах даного Договору.

Протягом серпня 2021 - грудня 2022 між позивачем та відповідачем були підписані Акти передачі загальної кількості теплової енергії від ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" до КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" для розподілу між покупцем та споживачами.

На підставі вказаних актів передачі загальної кількості теплової енергії між позивачем та відповідачем були підписані Акти розподілу теплової енергії, виробленої на ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" від 31.08.2021 №8-ТР, від 30.09.2021 №9-ТР, від 31.10.2021 №10-ТР, від 30.11.2021 №11-ТР, від 31.12.2021 №12-ТР, від 31.01.2022 №1-ТР, від 29.04.2022 №2-ТР, від 31.03.2022 №3-ТР, від 30.04.2022 №4-ТР, від 31.05.2022 №5-ТР, від 30.06.2022 №6-ТР, від 31.07.2022 №7-ТР, від 31.08.2022 №8-ТР, від 30.09.2022 №9-ТР, від 31.10.2022 №10-ТР, від 30.11.2022 №11-ТР, від 31.12.2021 №12-ТР, а також коригувальні акти від 31.10.2022 №1-ТР/К1, від 30.06.2022 №3/К-ТР, від 31.07.2022 №3/К/2-ТР, від 31.08.2022 №3/К/3-ТР, від 30.09.2022 №3/К/4-ТР.

Також між позивачем та відповідачем були підписані наступні акти приймання передачі теплової енергії/коригвуючі акти приймання-передачі теплової енергії:

- за Договором від 09.06.2021 №413-ТЕ: від 31.08.2021 №08-ТЕ на суму 5.238.226,72 грн з ПДВ, від 30.09.2021 №09-ТЕ на суму 12.267.482,52 грн з ПДВ, від 31.10.2021 №10-ТЕ на суму 102.380.743,86 грн, від 30.11.2021 №11-ТЕ на суму 174.521.006,59 грн, від 31.12.2021 №12-ТЕ на суму 208.393.077,18 грн;

- за Договором від 09.06.2021 №414-БО: від 31.08.2021 №08-БО на суму 36.031,16 грн, від 30.09.2021 №09-БО на суму 983.058,50 грн, від 31.10.2021 №10-БО на суму 23.354.839,46 грн, від 30.11.2021 №11-БО на суму 49.528.481,24 грн, від 31.12.2021 №12-БО на суму 57.804.506,96 грн;

- за Договором від 09.06.2021 №415-КП: від 31.08.2021 №08-КП на суму 995.101,52 грн, від 30.09.2021 №09-КП на суму 1.454.272,00 грн, від 31.10.2021 №10-КП на суму 9.851.209,46 грн, від 30.11.2021 №11-КП на суму 21.794.180,70 грн, від 31.12.2021 №12-КП на суму 55.678.565,18 грн;

- за Договором від 09.06.2021 №416-РО: від 31.08.2021 №08-РО на суму 0,00грн, від 30.09.2021 №09-РО на суму 0,00 грн, від 31.10.2021 №10-РО на суму 0,00грн, від 30.11.2021 №11-РО на суму 66.263,75 грн, від 31.12.2021 №12-РО на суму 104.890,49 грн;

- за Договором від 30.12.2021 №785-ТЕ: від 31.01.2022 №01-ТЕ на суму 238.377.458,27 грн, від 31.10.2022 №01-ТЕ/К на суму 240.190.959,44 грн; від 29.04.2022 №02-ТЕ на суму 197.239.435,56 грн, від 31.03.2022 №03-ТЕ на суму 168.275.256,84 грн, від 30.06.2022 №03-ТЕ/К на суму 168.830.478,85 грн, від 31.07.2022 №03/2-ТЕ/К на суму 174.166.346,81 грн, від 31.08.2022 №03/3-ТЕ/К на суму 183.817.250,26 грн, від 30.09.2022 №03/4-ТЕ/К на суму 189.307.135,56 грн; від 30.04.2022 №04-ТЕ на суму 80.954.418,41 грн; від 31.05.2022 №05-ТЕ на суму 508.176,14 грн; від 30.06.2022 №06-ТЕ на суму 2.971.734,84 грн; від 31.07.2022 №07-ТЕ на суму 17.628.454,60 грн; від 31.08.2022 №08-ТЕ на суму 24.043.878,76 грн; від 30.90.2022 №09-ТЕ на суму 40.581.884,93 грн; від 31.10.2022 №10-ТЕ на суму 79.885.232,83 грн; від 30.11.2022 №11-ТЕ на суму 173.564.083,94 грн; від 31.12.2022 №12-ТЕ на суму 226.918.893,41 грн;

- за Договором від 30.12.2021 №786-БО: від 31.01.2022 №01-БО на суму 84.123.713,58 грн; від 31.10.2022 №01-БО/К на суму 110.355.680,95 грн; від 29.04.2022 №02-БО на суму 58.195.184,80 грн; від 31.03.2022 №03-БО на суму 54.753.647,82 грн; від 30.06.2022 №03-БО/К на суму 54.753.647,82 грн; від 31.07.2022 №03/2-БО/К на суму 49.153.413,49 грн, від 31.08.2022 №03/3-БО/К на суму 40.177.344,46 грн, від 30.09.2022 №03/4-БО/К на суму 31.526.199,29 грн; від 30.04.2022 №04-БО на суму 25.902.840,70 грн; від 31.05.2022 №05-БО на суму 29.220,44 грн; від 30.06.2022 №06-БО на суму 157.758,12 грн; від 31.07.2022 №07-БО на суму 250.718,99 грн; від 31.08.2022 №08-БО на суму 54.486,41 грн; від 30.09.2022 №09-БО на суму 3.528.241,28 грн; від 31.10.2022 №10-БО на суму 9.370.703,27 грн; від 30.11.2022 №11-БО на суму 14.323.089,37 грн; від 31.12.2022 №12-БО на суму 30.785.830,55грн;

- за Договором від 30.12.2021 №787-КП: від 31.01.2022 №01-КП на суму 66.195.209,41 грн, від 31.10.2022 №01-КП/К на суму 16.561.432,03 грн; від 29.04.2022 №02-КП на суму 58.034.476,97 грн; від 31.03.2022 №03-КП на суму 43.947.862,28 грн, від 30.06.2022 №03-КП/К на суму 43.291.216,96 грн, від 31.07.2022 №03/2-КП/К на суму 34.252.023,71 грн; від 31.08.2022 №03/3-КП/К на суму 17.869.998,73 грн; від 30.09.2022 №03/4-КП/К на суму 14.433.994,44 грн; від 30.04.2022 №04-КП на суму 19.513.095,46 грн; від 31.05.2022 №05-КП на суму 38.368,01 грн; від 30.06.2022 №06-КП на суму 1.464.846,22 грн; від 31.07.2022 №07-КП на суму 1.166.919,88 грн; від 31.08.2022 №08-КП на суму 1.707.153,14 грн; від 30.09.2022 №09-КП на суму 4.806.059,50 грн; від 31.10.2022 №10-КП на суму 617.726,00 грн; від 30.11.2022 №11-КП на суму 15.132.314,82 грн; від 31.12.2022 №12-КП на суму 21.610.598,95 грн;

- за Договором від 30.12.2021 №788-РО: від 31.01.2022 №01-РО на суму 179.255,30 грн; від 31.10.2022 №01-РО/К на суму 8.333,80 грн; від 29.04.2022 №02-РО на суму 0,00 грн; від 31.03.2022 №03-РО на суму 0,00 грн; від 30.04.2022 №04-РО на суму 27.007,01 грн; від 31.05.2022 №05-РО на суму 0,00 грн; від 30.06.2022 №06-РО на суму 318.483,23 грн; від 31.07.2022 307-РО на суму 0,00 грн; від 31.08.2022 №08-РО на суму 0,00 грн; від 30.09.2022 №09-РО на суму 0,00 грн; від 31.10.2022 №10-РО на суму 0,00 грн; від 30.11.2022 №11-Ро на суму 42.849,95 грн; від 31.12.2022 №12-РО на суму 119.843,96 грн.

Листом від 24.02.2023 №07-32/2618 позивач проінформував відповідача, що вузол обліку теплової енергії на підставі наданої ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" документації не можна вважати комерційним та просив надати додатково документацію для спростування твердження щодо некомерційності вузла обліку теплової енергії.

Листом від 24.02.2023 №07-32/2562 позивач звернувся до Національного наукового центру "ІНСТИТУТ МЕТРОЛОГІЇ", в якому просив надати висновок щодо відповідності вузла обліку теплової енергії статусу комерційного, який встановлений ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" згідно діючих на теперішній час нормативних вимог.

У відповідь Національний науковий центр "ІНСТИТУТ МЕТРОЛОГІЇ" своїм листом від 23.03.2023 №131/32-401 повідомив, що свідоцтво про державну метрологічну атестацію №05-2825 від 03.08. без зазначення року (протокол №38/07 від 27.07.2007) містить інформацію щодо конкретного теплолічильника і не є свідоцтвом про держану метрологічну атестацію автоматизованого вузла обліку електричної енергії.

Позивач зазначає, що кількість теплової енергії, яка зазначена в Актах приймання-передачі теплової енергії за період з серпня 2021 по грудень 2022, не відповідає кількості теплової енергії, фактично спожитої позивачем у цей період. Оскільки розрахунки за відпущену теплову енергію здійснено за показниками вузла обліку, використання якого для комерційного обліку не відповідає вимогам чинного законодавства України та, крім того, без врахування втрат теплової енергії на ділянці мережі від мережі від місця встановлення вузла обліку до межі розподілу балансової належності.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом вжиття наведених у позові способів захисту права.

Відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, оскільки доводи позивача щодо невідповідності вузла обліку теплової енергії вимогам чинного законодавства не підтверджені належними та допустимими доказами, а зводяться до довільного тлумачення умов Договорів за 2021-2022 роки та положень законодавства України. При цьому, листування, котрим позивач обґрунтовує свою позицію по справі, відбулося у 2023 році в процесі укладення договорів купівлі-продажу теплової енергії на 2023 рік. Твердження позивача про встановлення вузла обліку "на відстані від межі балансової належності" є виключно бездоказовим припущенням, яке не базується на жодному наявному в матеріалах справи доказі. Також відповідач зазначає про те, що позивачем не доведено наявність порушеного права та те, що таке право порушено саме відповідачем, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина шоста статті 55 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з положеннями статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, з урахуванням вищевикладеного особа має право на власний розсуд обрати будь-який з можливих способів захисту, які передбачені законом або договором, за виключенням випадків, коли законом встановлено імперативний характер щодо застосування конкретного способу захисту.

Разом з тим, наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

За змістом частин першої та другої статті 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Таким чином, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

З огляду на положення процесуального закону суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 910/1255/20 та від 21.04.2021 у справі № 904/5480/19.

Суд також зазначає, що вказані вище позиції є сталими і знайшли своє відображення у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/13266/18, від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17 та від 12.12.2019 у справі № 910/13266/18. Підстав для відступу від них суд не вбачає.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправних дії відповідача по не відрахованою втрат теплової енергії на ділянці мережі від місця встановлення вузла обліку до межі розподілу балансової належності та не врахуванню цих втрат в актах приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах, то суд зазначає наступне.

З огляду на положення процесуального закону, позивач повинен довести наявність підстав для здійснення відповідачем дій щодо відрахуванню втрат теплової енергії на ділянці мережі від місця встановлення вузла обліку до межі розподілу балансової належності, а також обов`язку відповідача здійснити перерахунок вартості теплової енергії внаслідок його невідповідності умовам договорів.

Натомість, всупереч вимог положень статей 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) позивачем цей тягар доказування позивачем не витриманий. Ним не було доведено належними та допустимими доказами наявності протиправності дій відповідача по не відрахуванню втрат теплової енергії, а також обов`язку відповідача здійснити перерахунок вартості теплової енергії.

По-перше, положеннями статей 627, 628, 629 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Умовами Розділу 4 "Порядок обліку теплової енергії" укладених між позивачем та відповідачем Договорів від 09.06.2021 та від 30.12.2021 не передбачено, що облік відпускання і використання теплової енергії повинен здійснюватися відповідачем з урахуванням втрат на ділянці мережі від межі розділу до місця установки розрахункових приладів.

Навпаки, пунктом 4.1. Договорів визначено, що облік загальної кількості теплової енергії, яку покупець (КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ") приймає від продавця (ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5") в свої теплові мережі, здійснюється комерційним вузлом обліку, встановленого у продавця на межі балансової належності з покупцем.

Таким чином, облік загальної кількості теплової енергії, отриманої позивачем, здійснюється за показниками комерційного вузла обліку, який встановлений у відповідача.

Посилання позивача на те, що такий розрахунок передбачений пунктом 7.2.43. Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 №71, суд вважає безпідставним та помилковим, оскільки згідно з умовами пункту 7.2.43. вказаних Правил, облік відпускання і використання теплової енергії має здійснюватися у вузлі обліку теплової енергії, організованому на межі розділу теплових мереж між теплопостачальною організацією та споживачем. У разі організації вузла обліку не на межі розділу теплових мереж розрахунок за теплову енергію здійснюється з урахуванням втрат на ділянці мережі від межі розділу до місця установки розрахункових приладів.

Втім, положення даного пункту Правил регулюють порядок обліку відпуску та використання теплової енергії між теплопостачальною організацією та споживачем, що знаходиться поза межами договірного регулювання правовідносин, що виникли між сторонами у даній справі. При цьому, відповідач не є споживачем (юридичною особою, яка використовує теплову енергію на підставі договору) в розумінні даного пункту Правил, оскільки умовами пункту 1.2. Договорів від 09.06.2021 та від 30.12.2021 передбачено, що теплова енергія, що постачається за даним Договором, використовується покупцем (КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ") виключно для забезпечення послугами інших споживачів. Тобто фактично в межах укладених Договорів позивач виступає посередником між ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" та кінцевими споживачами теплової енергії.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено протиправності дій відповідача по не відрахуванню втрат теплової енергії, у зв`язку з чим позовна вимога в цій частині є належним чином необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача привести у відповідність до фактично спожитих позивачем обсягів теплової енергії, шляхом здійснення перерахунку кількості та вартості теплової енергії, зазначеної в актах приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах, то суд зазначає наступне.

По-перше, матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів невідповідності фактично спожитих КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" обсягів теплової енергії за Договорами від 09.06.2021 та від 30.12.2021 ніж тим, що зазначені у визначених ним приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах. Як і не містять доказів звернення позивача до відповідача з вимогою здійснити відповідний перерахунок кількості та вартості переданої теплової енергії.

По-друге, суд зауважує, що позивач просить здійснити перерахунок саме в актах приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах, натомість з положень пунктів 4.1., 4.2., 4.3. Договорів від 09.06.2021 та від 30.12.2021 вбачається, що оформлення та надання КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" оспорюваних актів здійснюється ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕП-5" на підставі актів розподілу теплової енергії між відповідачем, іншими покупцями та іншими споживачами (пункт 4.2.), котрий складається відповідачем на підставі складеного між сторонами акту передачі загальної кількості теплової енергії (пункт 4.1).

Крім того, оспорюванні акти приймання-передачі теплової енергії/коригуючі акти підписані позивачем без жодних зауважень.

Посилання позивача в позовній заяві на відповідне листування між КП "ХАРКІВСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" та ПрАТ "ХАРКІВСЬКА ТЕЦ-5" суд вважає безпідставним, оскільки таке листування здійснювалося між сторонами в 2023 році після закінчення строку дії Договорів від 09.06.2021 та від 30.12.2021, а зміст такого листування не свідчить про оспорювання позивачем відповідних обсяг обсягів теплової енергії за 2021-2022 року.

Щодо посилання позивача на лист Національого наукового центру "ІНСТИТУТ МЕТРОЛОГІЇ" від 23.03.2023 №131/32-401, то суд зазначає, що відповідний лист стосується вузла обліку в той час як предметом розгляду даної справи не є сам вузол обліку, а є вимоги про визнання протиправними дій відповідача по не відрахованою втрат теплової енергії на ділянці мережі від місця встановлення вузла обліку до межі розподілу балансової належності та не врахуванню цих втрат в актах приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах та зобов`язання відповідача привести у відповідність до фактично спожитих позивачем обсягів теплової енергії, шляхом здійснення перерахунку кількості та вартості теплової енергії, зазначеної в актах приймання-передачі теплової енергії/коригуючих актах.

Враховуючи те, що позивачем не доведено інших обсягів теплової енергії ніж тієї, що зазначена в актах, та оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідача з вимогами здійснити перерахунок та приймаючи до уваги те, що позивачем не доведено порушеного права відповідачем, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України також унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

Так, решта доводів позивача була ретельно досліджена судом, і наведених вище висновків суду не спростовує.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У зв`язку з чим, витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "13" грудня 2023 р.

Суддя Н.С. Добреля