ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3420/23

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Босової Ю.С.

За участю представників сторін:

Від позивача: Поплавська О.В. на підставі довіреності;

Від відповідачів: не з`явились;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до фізичної особи-підприємця Бобової Ірини Олександрівни про стягнення 157 174,04 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі по тексту - АТ "Державний ощадний банк України") звернулось до господарського суду із позовною заявою до фізичної особи-підприємця Бобової Ірини Олександрівни (далі по тексту - Бобова І.О.) про стягнення за кредитним договором №654 від 29.09.2021р. у загальному розмірі 157 174,04 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 140 720,11 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 16 453,93 грн.; заборгованості за кредитним договором №699 від 28.12.2021р. у загальному розмірі 23 730,18 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 22 302,38 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 1 427,80 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2023р. дана справа була призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

30.10.2023р. до суду від АТ "Державний ощадний банк України" надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №654 від 29.09.2021р. у загальному розмірі 157 174,04 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 140 720,11 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 16 453,93 грн. В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на сплату частини заборгованості, яка була зарахована в рахунок погашення всієї суми боргу за кредитним договором №699 від 28.12.2021р.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

У постанові Верховного Суду від 03.08.2020р. у справі № 911/2139/19 зазначено, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог тощо. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також зі змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

За результатами оцінки поданої АТ "Державний ощадний банк України" заяви про уточнення позовних вимог, суд дійшов висновку, що вказана заява є заявою про зменшення розміру позовних вимог. Враховуючи подання зазначеної заяви до закінчення підготовчого провадження, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття її до розгляду.

Бобова І.О. була повідомлена судом про розгляд даної справи шляхом направлення ухвал на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 65017, Одеська область, м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 15Б. Крім того, додатково ухвали суду були направлені на електронну пошту відповідача, повідомлену позивачем у позовній заяві.

Проте ухвали, якими відповідач була повідомлена про розгляд судом даного спору, були повернуті до суду у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про належне повідомлення Бобової І.О. про розгляд судом даного спору. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

29.09.2021р. АТ "Державний ощадний банк України" (Банк) та Бобовою І.О. (далі по тексту - Позичальник) було укладено кредитний договір №654, відповідно до п. 2.1 якого Банк зобов`язується надати на умовах цього договору, а Позичальник зобов`язаний отримати, належним чином використовувати та повернути в передбаченій цим договором строк кредит у розмірі, визначеному у статті 3 цього договору та сплатити проценти за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. п. 3.1 - 3.3 кредитного договору №654 від 29.09.2021р. умови надання кредиту є наступними: сума кредиту - 250 000,00 грн., строк кредитування - 28.09.2022р., процентна ставка є фіксованою та нараховується і сплачується у розмірі 26 % річних.

Умовами п. 3.4 кредитного договору №654 від 29.09.2021р. передбачено, що проценти нараховуються щомісячно методом факт/факт на основну суму боргу на строк правомірного користування основною сумою боргу, до якого включається дата видачі кредиту та перебіг якого припиняється: 1) у випадку своєчасного погашення основної суми боргу - в день фактичного повного погашення основної суми боргу (повернення кредиту) і такий день до розрахунку процентів не включається; 2) у випадку прострочення погашення основної суми боргу - у визначений згідно з умовами цього договору останній день, коли основна сума боргу могла бути погашена без порушення встановленого цим договором строку/терміну, і такий день до розрахунку процентів не включається. Нараховані за період з дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по день погашення Позичальником кредиту (або його частини) проценти сплачуються Позичальником не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, а в разі розірвання цього договору або настання остаточного терміну повернення кредиту - одночасно з погашенням всієї суми боргу.

Відповідно до п. 3.15 кредитного договору №654 від 29.09.2021р. за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) у порядку та розмірах, визначених договором.

У додатку №2 до кредитного договору №654 від 29.09.2021р. сторонами викладено графік платежів, згідно якого останнім днем погашення основної суми боргу є 28.09.2022р.

Згідно виписки по банківському рахунку Бобової І.О. за період з 29.09.2021р. по 26.07.2023р. Банком 29.09.2021р. було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 250 000,00 грн. згідно кредитного договору №654 від 29.09.2021р.

08.06.2023р. АТ "Державний ощадний банк України" звернулось до Бобової І.О. із вимогою про дострокове погашення кредиту, відповідно до якої Банк, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором №654 від 29.09.2021р., просив повернути всю суму кредиту та сплатити проценти, розмір яких станом на 30.05.2023р. становив 157 174,04 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту складала - 140 720,11 грн., заборгованість за процентами - 16 453,93 грн.

На підтвердження факту направлення вимоги про дострокове погашення кредиту за договором №654 від 29.09.2021р. на адресу відповідача АТ "Державний ощадний банк України" надано суду лист з описом вкладення від 08.06.2023р., накладну та квитанцію про прийняття плати за пересилання поштового відправлення. Вказане відправлення було вручено відповідачу у відділенні поштового зв`язку 14.06.2023р.

Разом із позовною заявою Банком також надано суду копію кредитного договору №699 від 28.12.2021р., виписку по банківському рахунку відповідача, вимогу про дострокове погашення кредиту за договором №699 від 28.12.2021р., докази направлення вимоги на адресу відповідача.

Враховуючи подання Банком заяви про зменшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, господарський суд доходить висновку, що документи, пов`язані із виконанням кредитного договору №699 від 28.12.2021р., не стосуються предмета спору.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 („Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 29.09.2021р. АТ "Державний ощадний банк України" на виконання кредитного договору №654 від 29.09.2021р. було перераховано на рахунок Бобової І.О. кредитні кошти у розмірі 250 000,00 грн.

Враховуючи визначений у кредитному договорі №654 від 29.09.2021р. строк кредитування, господарський суд доходить висновку, що надані Банком кредитні кошти мали бути повернуті відповідачем у повному обсязі 28.09.2022р.

Проте, як вбачається з виписок по банківському рахунку Бобової І.О. та розрахунку заборгованості, складеному Банком станом на 30.05.2023р., відповідачем було частково повернуто отримані кредитні кошти на суму 109 279,89 грн., що стало підставою для звернення Банку до відповідача із вимогою про дострокове повернення кредиту.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

08.06.2023р. АТ "Державний ощадний банк України" було пред`явлено до Бобової І.О. вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором №654 від 29.09.2021р. Таким чином, вказана вимога була направлена після закінчення строку кредитування, який сплинув ще 28.09.2022р.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023р. по справі № 910/4518/16 дійшла висновку, що сторони, уклавши кредитний договір, мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу. Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові дійшла висновку, що надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.

Підсумовуючи вищенаведене, господарський суд доходить висновку, що право АТ "Державний ощадний банк України" нараховувати Бобовій І.О. проценти за правомірне користування кредитом припинилось 28.09.2022р., тобто задовго до направлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

З розрахунку заборгованості за процентами АТ "Державний ощадний банк України" вбачається, що заборгованість Бобової І.О. за процентами станом на 28.09.2022р. складала 18 405,54 грн.; за період з 28.09.2022р. по 10.05.2023р. відповідачем перераховано 23 500,00 грн.

Враховуючи відсутність у Банку права нараховувати проценти з 29.09.2022р., суд дійшов висновку, що за рахунок сплачених відповідачем коштів у розмірі 23 500,00 грн. має бути повністю погашена заборгованість за процентами (23 500,00 грн. - 18 405,54 грн. = 5097,46 грн.). При цьому, за рахунок залишку коштів має бути частково погашена заборгованість за тілом кредиту (140 720,11 грн. - 5097,46 грн. = 135 622,65 грн.).

З викладених обставин, господарський суд доходить висновку, що станом на момент звернення Банку до суду із даними позовними вимогами та вирішення судом даного спору у Бобової І.О. наявна лише заборгованість за тілом кредиту у розмірі 135 622,65 грн., що має наслідком часткове задоволення заявлених АТ "Державний ощадний банк України" позовних вимог. У задоволенні іншої частини заявлених позивачем вимог необхідно відмовити.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеське обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" позовних вимог шляхом присудження до стягнення із фізичної особи-підприємця Бобової Ірини Олександрівни заборгованості по тілу кредиту у розмірі 135 622,65 грн. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Бобової Ірини Олександрівни / АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 / на користь акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" /01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г; ідентифікаційний код 00032129/ в особі філії - Одеське обласне управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" /65014, м. Одеса, вул. Базарна, буд. 17; ідентифікаційний код 09328601/ заборгованість за тілом кредиту у розмірі 135 622,65 грн. /сто тридцять п`ять тисяч шістсот двадцять дві грн. 65 коп./, судовий збір у розмірі 2316,00 грн. /дві тисячі триста шістнадцять грн. 00 коп./.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2023 р.*

*У судовому засіданні 22.11.2023р. судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повний текст даного судового рішення буде складено 04.12.2023р. Проте, у зв`язку із призупиненням роботи суду протягом періоду з 30.11.2023р. по 07.12.2023р. в результаті хакерської атаки на інформаційні та електронні ресурси суду, повний текст даного судового рішення складено 11.12.2023р.

Суддя С.П. Желєзна