ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"04" грудня 2023 р. Справа №914/768/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді О.В. Зварич
суддів В.М. Гриців
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи підприємця Новіцького Леоніда Вікентійовича б/н від 13.10.2023 року (вх. № 01-05/3193/23 від 16.10.2023 року) про ухвалення додаткового рішення у справі №914/768/23
за апеляційною скаргою Львівської міської ради б/н та дати (вх. №№ 01-05/2031/23, 01-05/2032/23 від 26.06.2023 року)
на рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2023 року та додаткове рішення від 08.06.2023 року (суддя Н.Є. Березяк; повний текст рішення складено 01.06.2023 року; повний текст додаткового рішення складено 08.06.2023 року)
у справі № 914/768/23
за позовом: Фізичної особи підприємця Новіцького Леоніда Вікентійовича (надалі ФОП Новіцький Л.В.)
до відповідача: Львівської міської ради
про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі до договору оренди землі від 27.07.2011,
від позивача: Тищук Л.К. адвокат (ордер серії ВС № 1213713 від 27.06.2023 року);
від відповідача: не з`явився,
Рішенням господарського суду Львівської області від 25.05.2023 року у справі №914/768/23 задоволено позовні вимоги ФОП Новіцького Л.В. Визнано укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі до договору оренди землі від 27 липня 2011 року, що зареєстрований у Львівській міській раді 27 липня 2011 року за № 3-1803, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у місті Львові, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02 березня 2012 року за № 00744 в редакції, запропонованій позивачем. Стягнуто з Львівської міської ради на користь ФОП Новіцького Л.В. 2684,00 грн. судового збору.

Додатковим рішенням господарського суду Львівської області від 08.06.2023 року у справі №914/768/23 частково задоволено заяву представника ФОП Новіцького Л.В. за вх.№2162/23 від 31.05.2023. Стягнуто з Львівської міської ради на користь ФОП Новіцького Л.В. 20000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу. Відмовлено в задоволенні решти вимог заяви.

Відповідач подав апеляційну скаргу на вказане рішення та додаткове рішення суду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, Г.Г. Якімець) апеляційну скаргу Львівської міської ради залишено без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 25.05.2023 року та додаткове рішення від 08.06.2023 року у справі №914/768/23 без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

13.10.2023 року позивач подав заяву б/н від 13.10.2023 року (вх. № 01-05/3193/23 від 16.10.2023 року) про ухвалення додаткового рішення у справі №914/768/23 та стягнення з Львівської міської ради на користь ФОП Новіцького Л.В. 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.10.2023 року у справі №914/768/23 призначено розгляд заяви ФОП Новіцького Л.В. на 13.11.2023 року.

З підстав, зазначених в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 13.11.2023 року у справі № 914/768/23 відкладено розгляд заяви на 04.12.2023 року о 12 год. 55 хв.

Відповідач не подавав заперечення щодо заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу у справі № 914/768/23.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Тищук Л.К. підтримала доводи, наведені в заяві про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач не делегував свого представника в судове засідання. Згідно з повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №980, відповідачу 17.11.2023 року вручено ухвалу суду від 13.11.2023 року про призначення розгляду заяви на 04.12.2023 року о 12 год. 55 хв.

Явка сторін у справі не визнавалася судом обов`язковою, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони, тому колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до частини 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, заяву може бути розглянуто при відсутності відповідача.

При винесенні додаткової постанови суд виходить з таких мотивів.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

У даній справі відповідач не заперечив щодо заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

За приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вище зазначено, що за результатами розгляду справи №914/768/23, рішенням господарського суду Львівської області від 25.05.2023 року, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції, задоволено позов ФОП Новіцького Л.В.

На підтвердження понесення витрат на послуги адвоката в суді апеляційної інстанції позивач подав наступні документи: ордер серії ВС №1213713 від 27.06.2023 року на надання правничої (правової) допомоги ФОП Новіцькому Л.В. адвокатом Тищук Л.К. (АО «Юридична фірма «Гринчук та Партнери»), договір про надання правничої допомоги від 27.06.2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг № 10/10/2023 від 10.10.2023 року на підставі договору про надання правничої допомоги від 27.06.2023 року на суму 30000,00 грн., детальний опис робіт (наданих послуг) від 13.10.2023 року згідно з договором про надання правничої допомоги від 27.06.2023 року, рахунок №1 від 10.10.2023 року на оплату гонорару за надання правничої допомоги згідно договору про надання правничої допомоги від 27.06.2023 року на суму 30000,00 грн., платіжну інструкцію № 542 від 12.10.2023 року на суму 30000,00 грн. (а.с.128-134, т.2).

Згідно з п. 5.1 договору про надання правничої допомоги від 27.06.2023 року, укладеного між ФОП Новіцьким Л.В. (клієнт) та АО «Юридична фірма «Гринчук та Партнери», розмір гонорару за надання послуг фірмою по цьому договору становить 30000,00 грн. Сума гонорару, передбачена цим договором, є гонораром за ведення справи у Західному апеляційному господарському суді і не залежить від результатів її розгляду.

Відповідно до акта приймання-передачі наданих послуг № 10/10/2023 від 10.10.2023 року та детального опису робіт (наданих послуг) від 13.10.2023 року згідно з договором про надання правничої допомоги від 27.06.2023 року, АО «Юридична фірма «Гринчук та Партнери» надало ФОП Новіцькому Л.В. правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи №914/768/23 в суді апеляційної інстанції, яка включає такі послуги: підготовка заяви про відмову у відкритті апеляційного провадження, подання заяви до суду; опрацювання апеляційної скарги, підготовка відзиву на апеляційну скаргу, подання відзиву до суду; підготовка до судового засідання, участь у судовому засіданні (04.09.2023 року, 09.10.2023 року); підготовка додаткових пояснень, підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення, всього 30000,00 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача 30000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, покликаючись на встановлений в договорі фіксований розмір гонорару.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладена правова позиція про те, що з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, суд може обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням не тільки того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою і необхідною.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору або є неспівмірним зі складністю справи.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №914/768/23 та додані до неї документи, враховуючи факт задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 30000,00 грн. є завищеним, неспівмірним із складністю цієї справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами). Обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт у суді апеляційної інстанцій не у повній мірі відповідає критерію обгрунтованості, реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та витраченому адвокатом часу, оскільки інтереси позивача в суді першої та апеляційної інстанції представляв один адвокат, який у відзиві на апеляційну скаргу відобразив незмінну правову позицію позивача. Крім того, подання відзиву на апеляційну скаргу, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони у справі.

З огляду на те, що стягнення судом витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі суперечить принципу розподілу таких витрат, розумності їх розміру, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з Львівської міської ради на користь ФОП Новіцького Л.В. витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/768/23 в розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву Фізичної особи підприємця Новіцького Леоніда Вікентійовича б/н від 13.10.2023 року (вх. № 01-05/3193/23 від 16.10.2023 року) про ухвалення додаткового рішення у справі №914/768/23 задовольнити частково.

Стягнути з Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) на користь Фізичної особи підприємця Новіцького Леоніда Вікентійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяву Фізичної особи підприємця Новіцького Леоніда Вікентійовича б/н від 13.10.2023 року (вх. № 01-05/3193/23 від 16.10.2023 року) залишити без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя Г.Г. Якімець