ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 м. Дніпро Справа № 908/2344/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Паруснікова Ю.Б., Мороза В.Ф., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 про прийняти до розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство (суддя Сушко Л.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», м. Київ

до боржника Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз», м. Мелітополь Запорізької області ()

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви і ухвали суду першої інстанції.

18.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Господарського суду Запорізької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023, зокрема, прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз». Присвоєно справі номер провадження 14/61/23. Підготовче засідання суду призначено на 10.08.2023 об 11:30 год.

10.08.2023 ухвалою Господарського суду Запорізької області відкрито провадження у справі № 908/2344/23 про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз».

Визнано грошові вимоги кредитора - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» до боржника на суму 87140,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 51217872,67 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів, на суму 1973170,86 грн - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Введено процедуру розпорядження майном ПрАТ «Мелітопольгаз».

Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Маглиш Ладу Сергіївну (свідоцтво № 2019 від 10.11.2021, адреса: 51931, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Ковалевича, 3, офіс 2).

Встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна Маглиш Л.С.

Оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз».

Вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власникам майна (органу, уповноваженому управляти майном) приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави ПрАТ «Мелітопольгаз».

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з прийнятими судовими рішеннями місцевого господарського суду ПрАТ «Мелітопольгаз» оскаржує їх в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду та просить:

- скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 по справі 908/2344/23 про прийняття до розгляду заяви ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»;

- скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 по справі 908/2344/23 про відкриття провадження по справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз»;

- постановити нове судове рішення, яким в порушенні провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз» - відмовити.

Апеляційна скарга мотивована постановленням місцевим господарським судом оскаржуваних ухвал з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне:

- судом не враховано, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та через перебування єдиного майнового комплексу боржника на території міста Мелітополь, Запорізької області, яка є тимчасово окупованою Російською Федерацією, суд мав відмовити у відкритті провадження по справі в порядку пункту 16 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, оскільки з 25.02.2022 ПрАТ «Мелітопольгаз» не мало можливості здійснювати господарську діяльність та, зокрема, задовольняти вимоги кредиторів. В той же час інформація щодо знаходження боржника на окупованій території міститься у відкритих джерелах, а тому мала бути врахована судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі;

- суд не повідомив боржника належним чином про місце і дату проведення підготовчого засідання, внаслідок чого позбавив останнього права виконати обов`язок з доказування неможливості погашення грошового зобов`язання внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України.

- суд взагалі не мав приймати заяву кредитора до розгляду, оскільки наявні підстави для залишення заяви без руху, з підстав відсутності доказів направлення її копії з додатками на адресу боржника;

- судом не враховано, що в умовах перебування боржника та його майна на тимчасово окупованій території, а також територіях ведення бойових дій, арбітражний керуючий позбавлений можливості належним чином здійснювати покладені на нього функції, зокрема, здійснювати доступ до майна та інформації з метою аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, інвентаризації його майна, формування ліквідаційної маси та продажу майна з дотриманням вимог КУзПБ.

3. Узагальнений виклад позиції кредитора, викладеної у відзиві на апеляційну скаргу.

У відзиві ТОВ «Оператор ГТС України» вважає доводи апеляційної скарги ПрАТ «Мелітопольгаз» необґрунтованими, а оскаржувану ухвалу такою, що постановлена у повній відповідності до норм матеріального і процесуального права.

На думку кредитора пункт 16 КУзПБ передбачає прямий причинно-наслідковий зв`язок між початком збройної агресії проти України та неплатоспроможністю боржника, яка має бути доведеною останнім неможливістю виконання грошових зобов`язань перед кредиторами саме впливом на нього вказаних обставин.

Кредитор акцентує увагу колегії суддів на тому, що вимоги ініціюючого кредитора до боржника виникли на підставі двох судових рішень Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2021 у справі № 908/1153/21 та від 09.10.2020 у справі № 908/1373/20 (зобов`язання, які не виконуються існують з січня 2020 року), тобто задовго до початку збройної агресії проти України.

Також кредитор вважає, що боржника належним чином було повідомлено судом про дату і місце розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, у повній відповідності до положень ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» шляхом розміщення публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Крім того, усі документи по справі кредитор направляв на офіційну електронну адресу ПрАТ «Мелітопольгаз», яка зазначається в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Більш того, сам факт подання ПрАТ «Мелітопольгаз» апеляційної скарги свідчить про обізнаність щодо даної справи та наявності доступу у боржника до оголошень на веб-порталі судової влади України.

В умовах перебування боржника на непідконтрольній Україні території кредитор вважає, що відкриття провадження у справі про банкрутство, за умови забезпечення судом вимог кредитора, слугуватиме захисту інтересів ТОВ «Оператор ГТС України», сприятиме збереженню майна та активів боржника, а також недопущенню їх виведення.

4. Встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини справи, а також визначені відповідно до них правовідносини.

18.07.2023 ТОВ «Оператор ГТС України» звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 заяву ТОВ «Оператор ГТС України» прийнято до розгляду, призначено підготовче засідання суду на 10.08.2023, зобов`язано сторін виконати певні дії, підготовче засідання суду у даній справі призначено без застосування автоматизованої системи з визначення кандидатури арбітражного керуючого.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та додані до неї матеріали, місцевим господарським судом встановлено наступне:

31.12.2019 між ТОВ «Оператор ГТС України» (Оператор) та ПрАТ «Мелітопольгаз» (Замовник) укладено договір на транспортування природного газу № , відповідно до умов якого Оператор надає Замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а Замовник сплачує Оператору встановлені в цьому Договорі вартість таких послуг.

У зв`язку із порушенням з боку ПрАТ «Мелітопольгаз» умов Договору в частині оплати на користь ТОВ «Оператор ГТС України» заборгованості за перевищення замовленої потужності та небаланси природного газу, кредитор звертався до суду із позовами про стягнення заборгованості.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021 у справі № 908/1153/21 стягнуто з ПрАТ «Мелітопольгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС» суму основного боргу 48285423,86 грн, пеню у сумі 1973170,86 грн, 3 % річних у сумі 461802,43 грн, інфляційні втрати у сумі 1562732,88 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 784246,95 грн.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021 у справі № 908/1153/21 набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення Господарським судом Запорізької області 11.04.2023 видано відповідний наказ.

21.04.2023 відкрито виконавче провадження № 71631875 з примусового виконання зазначеного судового рішення.

Боржник у добровільному порядку заборгованість за договором № від 31.12.2019 не сплатив та зазначене судове рішення у справі № 908/1153/21 не виконав.

Крім того, рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.10.2020 у справі № 908/1373/20 стягнуто з ПрАТ «Мелітопольгаз» на користь ТОВ «Оператор ГТС України» 9604108,85 грн основної суми боргу, 459367,73 грн - пені, 74193,95 грн - 3 % річних, 130915,80 грн - інфляційних втрат та 154028,79 грн - судового збору.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 09.10.2020 у справі № 908/1373/20 набрало законної сили, а на його виконання 10.11.2020 видано відповідний наказ.

11.12.2020 відкрито виконавче провадження № 63906331 з примусового виконання зазначеного судового рішення.

Боржник заборгованість за вказаним рішення у справі № 908/1373/20 в повному обсязі не сплатив. Залишок заборгованості складає 123666,55 грн.

Місцевим господарським судом встановлено, що станом на дату підготовчого засідання, загальна сума підтверджених доказами грошових вимог ТОВ «Оператор ГТС України» до боржника складає суму 53191043,53 грн, з яких: 48409090,41 грн - основного боргу, 1973170,86 грн - пені, 461802,43 грн - 3% річних, 1562732,88 грн - інфляційних, 784246,95 грн - судового збору. Доказів погашення заборгованості матеріали справи не містять.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, колегія суддів ЦАГС вважає, що апеляційна скарга ПрАТ «Мелітопольгаз» підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають кредитор або боржник.

Згідно ч. 1 ст. 35 КУзПБ у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п`яти днів з дня її надходження постановляє ухвалу, в якій зазначаються: дата проведення підготовчого засідання суду; прізвище, ім`я та по батькові арбітражних керуючих, визначених шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

За правилами ч. 2 ст. 35 КУзПБ підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КУзПБ боржник до дати проведення підготовчого засідання надає до господарського суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

З огляду на наведені норми законодавства слід дійти висновку, що у підготовчому засіданні суд з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство не тільки з огляду на зазначені та подані на їх підтвердження докази кредитором, але і зобов`язаний оцінити заперечення боржника, які можуть бути викладені у відзиві або повідомлені суду в судовому засіданні.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора на предмет: 1) наявності між заявником і боржником грошового зобов`язання в розумінні абзацу 5 ч. 1 ст. 1 КУзПБ; 2) встановлення наявності спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; 3) встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 39 КУзПБ за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Додаткові підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство визначені пунктом 16 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ.

Так, розділ Прикінцеві та перехідні положення КУзПБ доповнено п. 16, згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань провадження та застосування процедур банкрутства у період дії воєнного стану» № 3249-IX від 13.07.2023, що набрав чинності з 29.07.2023.

Відповідно до абз. 9 п. 16 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора, якщо боржник до проведення підготовчого засідання доведе господарському суду, що вимоги кредитора (кредиторів) не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, у тому числі через перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій.

Як зазначалося вище 18.07.2023 ініціюючий кредитор звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ПрАТ «Мелітопольгаз».

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023, зокрема, прийнято до розгляду заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз». Вказаною ухвалою призначено попереднє судове засідання по справі на 10.08.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, під час попереднього судового засідання, місцевим господарським судом встановлено наявність існуючої у боржника перед ініціюючим кредитором заборгованості у сумі 53191043,53 грн, з яких: 48409090,41 грн сума основного боргу, 1973170,86 грн пеня, 461802,43 грн 3 % річних, 1562732,88 грн інфляційні, 784246,95 грн судовий збір, яка підтверджена судовими рішеннями Господарського суду Запорізької області від 16.12.2021 у справі № 908/1153/21 та від 09.10.2020 у справі № 908/1373/20, на примусове виконання яких видано відповідні накази від 10.11.2020 та від 11.04.2023 та відкрито виконавчі провадження з примусового виконання вказаних рішень.

Колегія суддів ЦАГС акцентує увагу на тому, що згідно наявного в матеріалах даної справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Приватне акціонерне товариство «Мелітопольгаз», зареєстроване за адресою: 72318, місто Мелітополь Запорізької області, вул. Чкалова, будинок 47А, (а. с. 58). Знаходження майнового комплексу боржника на тимчасово окупованій території не заперечується учасниками справи.

Таким чином, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз», місцевий господарський суд не врахував обставини місцезнаходження та перебування єдиного майнового комплексу Боржника на території Мелітопольської міської територіальної громади, який з 25.02.2022 перебуває на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях Мелітопольського району Запорізької області, визначення яких наведено у наказі Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами та доповненнями).

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів ЦАГС доходить висновку, що у вирішенні питання про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника пріоритетним (порівняно з питанням щодо обґрунтованості заявлених ініціюючим кредитором грошових вимог до боржника та визначення їх розміру) є дотримання законодавчих обмежень/заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, які були чинними на дату розгляду та вирішення судом відповідного питання.

У даному висновку щодо застосування наведених положень п. 16 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» КУзПБ колегія суддів виходить з того, що попри набрання чинності лише з 29.07.2023 внесених в КУзПБ відповідних змін, положення цього пункту мають ретроспективну дію, поширюючись на всі передбачені цією нормою правовідносини та випадки стосовно відкриття провадження у справі про банкрутство.

Тобто норма п. 16 розділу Прикінцеві та перехідні положення КУзПБ є окремим застереженням стосовно порядку та календарного періоду застосування цієї норми щодо її поширення на правовідносини в часі, а тому визначена ним заборона, поширюється також на ті правовідносини та випадки, що мали місце до набрання чинності з 29.07.2023 відповідною нормою, оскільки передбачені цією нормою обставини/події (початку збройної агресії проти України, перебування єдиного майнового комплексу боржника на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях відповідно до визначеного законом переліку тощо), як причини, за яких вимоги кредитора (кредиторів) не могли бути задоволені боржником, мали місце до моменту врегулювання цих правовідносин відповідним законом з 29.07.2023.

У наведених висновках колегія суддів звертається до близького за змістом висновку Верховного Суду щодо ретроспективного застосування норми Закону, які сформульовані у постанові від 22.04.2021 у справі № 911/2766/20 з уточненням цього висновку Верховним Судом у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові 16.08.2022 у справі № 910/10741/21 та аналогічного висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2023 у справі № 913/101/23.

Таким чином висновки та мотиви наведені місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі від 10.08.2023 сформульовані без застосування норми закону, яка підлягала застосуванню, що призвело до передчасного постановлення судового рішення, без урахування законодавчих обмежень/заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Отже доводи скаржника про незаконність ухвали суду першої інстанції, якою вирішено питання про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника знайшли своє правове підтвердження, оскільки ґрунтуються на нормі закону та відповідають обставинам справи, а відповідно, вимоги скаржника слід задовольнити.

Дійшовши такого висновку, колегія суддів не оцінює інші аргументи скаржника, зокрема щодо підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду від 25.07.2023 про прийняття до розгляду заяви ініціюючого кредитора про відкриття провадження по справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз», оскільки скасування ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство є самостійною та достатньою підставою для припинення подальшої процедури у справі про банкрутство боржника.

Надаючи оцінку доводам наведеним кредитором у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Нормами КУзПБ встановлено умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів.

Як вже зазначалося вище та не заперечується сторонами, майнові активи боржника, на дату звернення ініціюючого кредитора з відповідною заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, знаходяться на тимчасово окупованій території Мелітопольського району Запорізької області, що унеможливлює проведення арбітражним керуючим того комплексу заходів, що передбачені КУзПБ з метою відновлення платоспроможності боржника та/або з метою задоволення вимог кредиторів.

Зокрема, в умовах перебування боржника та його майна на тимчасово окупованій території, арбітражний керуючий позбавлений можливості належним чином здійснити аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, провести інвентаризацію його майна, здійснити формування ліквідаційної маси боржника, а також здійснити продаж майна банкрута з дотриманням вимог КУзПБ, а тому, в даному випадку, провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз» не здатне досягнути мети, визначеної КУзПБ - задоволення вимог кредитора.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи ініціюючого кредитора про відсутність підстав для застосування норми абз. 9 п.16 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з огляду на виникнення кредиторської заборгованості до виникнення обставин, пов`язаних із збройною агресією РФ, оскільки конструкція зазначеної норми не містить вказівки на термін виникнення відповідних вимог кредитора, а лише визначає обставини, які призвели та унеможливлюють виконання боржником своїх зобов`язань перед кредитором (кредиторами) внаслідок збройної агресії проти України або перебування єдиного майнового комплексу боржника на окупованих територіях. За умовами вказаного пункту закону сам факт того, що вимоги кредитора залишилися не задоволені внаслідок збройної агресії проти України, є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство за заявою кредитора незалежно від того, чи доведено сторонами можливість чи неможливість здійснення процедури банкрутства в умовах війни.

Відкриваючи провадження у даній справі, місцевий господарський суд не надав оцінку та не застосував наведену вище норму КУзПБ, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Доводи кредитора про те, що положення п. 16 розділу Прикінцеві та перехідні положення КУзПБ не передбачають самостійного застосування судом вказаної норми та встановлення відповідних обставин, без необхідності доведення вказаних обставин боржником, судова колегія вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, ухвалюючи рішення, суд у кожній справі повинен належним чином дослідити всі наявні у справі докази, незалежно від того, надані вони позивачем (заявником) чи відповідачам (боржником), та встановити фактичні обставини справи на підстав наданих сторонами доказів.

Судова колегія зауважує, що саме на підставі наданих кредитором доказів судом першої інстанції мали бути встановленими обставини, що єдиний майновий комплекс боржника знаходиться на тимчасово окупованій території та територіях, на яких ведуться бойові дії, що унеможливлює погашення заборгованості.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19 зазначила, що у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законодавець указує саме на «норму права», що є значно конкретизованим, аніж закон. Більше того, з огляду на положення ГПК України така функціональність суду носить імперативний характер. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходять своє відображення в судовому рішенні, зокрема у його мотивувальній й резолютивній частинах. Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу jura novit curia.

Тобто, саме на суд покладається обов`язок встановлення наявності або відсутності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство на підставі наданих сторонами доказів, а також застосування чинних норм законодавства, що регулюють відповідні правовідносини, в тому числі і положень п. 16 розділу Прикінцеві та перехідні положення КУзПБ, що є складовою принципу «jura novit curia» («суд знає закони»).

За вказаних вище обставин апеляційну скаргу ПрАТ «Мелітопольгаз» слід задовольнити, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 - скасувати та відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз за заявою ТОВ «Оператор ГТС України».

6. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За вказаних вище та встановлених апеляційним господарським судом обставин справи, апеляційну скаргу ПрАТ «Мелітопольгаз» слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 10.08.2023 про відкриття провадження у справі про банкрутство скасувати з прийняттям нового судового рішення про відмову у відкритті провадження по справі за заявою ТОВ «Оператор ГТС України» про банкрутство ПрАТ «Мелітопольгаз».

7. Розподіл судових витрат.

Судовий збір, сплачений скаржником при зверненні до апеляційного суду належить покласти на заявника відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 10.08.2023 у справі № 908/2344/23 скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у відкритті провадження по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» () на користь Приватного акціонерного товариства «Мелітопольгаз» () 40260,00 грн (Сорок тисяч двісті шістдесят гривень 00 копійок) витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та з урахуванням ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12.12.2023.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: В.Ф. Мороз

Т.А. Верхогляд