ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 грудня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/66/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на її подання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд"

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 18 травня 2021 року (повний текст складено 28.05.2021)

у справі № 915/66/21

за позовом: Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень"

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд"

2. ОСОБА_1

третя особа без самостійних позовних вимог на предмет спору на стороні позивача: Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління

про стягнення заборгованості в сумі 183 236,26 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 у справі №915/66/21 (суддя Ткаченко О.В.) позов Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" задоволено. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень" 183 236,26 грн. боргу, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням 178 358,58 грн., 2047,22 грн. пені, 2318,66 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне виконання зобов`язань та 511,8 грн. - 3% річних. Крім того, судом здійснено розподіл судових витрат шляхом стягнення з кожного відповідачів по 1374,27 грн. судового збору.

28.11.2023 безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» надійшла апеляційна скарга на вказане рішення, в якій відповідач просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 у справі №915/66/21 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Банк інвестицій та заощаджень".

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт зазначає, що відповідач взагалі не знав і не міг знати про існування оскаржуваного рішення, оскільки не отримував від позивача позовну заяву з копіями документів, не отримував від господарського суду Миколаївської області будь-яких ухвал, що свідчить про порушення судом вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України з огляду на те, що відповідачів не було повідомлено належним чином про розгляд даної справи та виклику до суду, а як наслідок відповідач не зміг скористатись своїм правом відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, в тому числі, отримати рішення та його оскаржити в установлений цім Кодексом строк.

ТОВ «Будівельна фірма "Укрінбуд" також посилається на існуючий в Україні воєнний стан і обмеження, встановлені карантином через COVID-19 та вважає, що наведені причини пропуску строку на подання апеляційної скарги є поважними, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Водночас, ТОВ «Будівельна фірма «Укрінбуд» вказує, що відповідачу стало відомо про наявність рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 у справі №915/66/21 лише 08.11.2023, після звернення до державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо питання накладення арештів на розрахункові рахунки Товариства та лише після цього ознайомилось із відповідним рішенням суду з офіційного сайту Єдиного державного реєстру судових рішень. Таким чином, відповідач вважає, що датою початку строку на апеляційне оскарження є 08.11.2023.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 28.11.2023, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.

У зв`язку з тим, що на момент надходження апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду матеріали справи №915/66/21 в суді апеляційної інстанції були відсутні, ухвалою суду від 30.11.2023 було відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 у справі №915/66/21 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Миколаївської області до суду апеляційної інстанції, які були витребувані із суду першої інстанції цією ж ухвалою.

07.12.2023 матеріали справи №915/66/21 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з отриманими матеріалами справи та поданими матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Положенням ч.2 п.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що документи, які підтверджують сплату судового збору надаються до суду у встановленому порядку та розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог у даній справі є майнова вимога про стягнення 183 236,26 грн.

За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної вимоги майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Враховуючи вищевикладене, оскаржуючи рішення місцевого господарського суду у даній справі, апелянт повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 122,82 грн. ((183 236,26 грн. * 1,5%) * 150%)).

Дослідивши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд", колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, що жодного доказу про сплату судового збору за подання апеляційної скарги апелянтом до останньої не надано.

При цьому, в апеляційній скарзі відповідач вказує, що він надає докази сплати судового збору у додатках, проте, будь-якого документу на підтвердження наведеного у додатках до апеляційної скарги не міститься, про що Відділом документообігу суду (канцелярією) складений Акт від 28.11.2023.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною 1 ст. 259 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Отже, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок надсилання копій іншій учасникам у справі покладається на апелянта.

До апеляційної скарги ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд" додані докази надсилання копій апеляційної скарги з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Акціонерному товариству "Банк інвестицій та заощаджень" та Міністерству оборони України. В якості доказів на підтвердження надсилання апеляційної скарги із доданими до неї документами третій особі - Західному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню та відповідачу - 2 - ОСОБА_1 , апелянтом додано роздруківку підтвердження електронного відправлення на електронні пошти останніх, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно.

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що в матеріалах справи не міститься зазначених ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд" електронних адрес Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління та ОСОБА_1 .

Водночас, судова колегія зазначає, що чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачені форми надання доказів відправлення апеляційної скарги іншім учасникам справи у вигляді відправки саме на електронну адресу.

При цьому, як зазначалось вище, надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи здійснюється з урахуванням положень ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.

При цьому, згідно з ч. 6 ст.6 Господарського процесуального кодексу України, в редакції, що набрала чинності з 18.10.2023, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, ОСОБА_1 не віднесений до категорії осіб, які зобов`язані зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (ЕСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Таким чином, апелянт має надіслати копію апеляційної скарги відповідачу-2 та третій особі або у паперовій формі листом з описом вкладення, або за допомогою Електронного кабінету, зареєстрованого у ЄСІТС.

В контексті наведеного судова колегія вказує, що з огляду на положення статті 259 господарського процесуального кодексу України та Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, якщо на скаржника покладений обов`язок додати документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення, то такий опис має містити номер поштового відправлення. Саме зазначення такого номеру є обов`язковим для виконання вимог Господарського процесуального кодексу України про належне надсилання апеляційної скарги та документів іншій стороні.

Правові висновки щодо необхідності наявності номеру поштового відправлення на описі вкладення у цінний лист, викладені у постановах Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/28408/15, від 26.03.2020 у справі №910/9962/16 та від 24.12.2020 у справі №916/2110/20.

Проте, виходячи з вищенаведеного, судова колегія зауважує, що апелянтом не надано до суду належних доказів надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами відповідачу-2 та третій особі.

Крім того, згідно п. 2 ч. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, у тому числі, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Апеляційна скарга подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд" 28.11.2023, тобто після набрання змін до Господарським процесуальним кодексом України щодо обов`язкової наявності у юридичної особи електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, однак у апеляційній скарзі відсутні відомості щодо наявності чи відсутності у апелянта Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.

Разом з цим, розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 року у справі № 915/66/21, колегія суддів дійшла висновку про відмові у задоволенні останнього,з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У Рішенні від 13.06.2019 № 4-рн/2019 Конституційний Суд України вказав, що забезпечення права на апеляційний перегляд справи, передбаченого пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України, слід розуміти як гарантоване особі право на перегляд її справи в цілому судом апеляційної інстанції; забезпечення права на апеляційний перегляд справи - одна з конституційних засад судочинства спрямоване на гарантування ефективного судового захисту прав і свобод людини і громадянина з одночасним дотриманням конституційних приписів щодо розумних строків розгляду справи, незалежності судді, обов`язковості судового рішення тощо (абз. 13 пп. 2.3 п. 2 мотивувальної частини Рішення).

Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами Господарського процесуального кодексу України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (частина друга статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

В силу положень ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

За положеннями ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, процесуальним законом чітко передбачено, що питання поважності пропуску строку на апеляційне оскарження досліджується у всіх наведених випадках, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України.

За умовами ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Таким чином, у разі якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення, пропущений процесуальний строк може бути поновлено виключно у разі, якщо його пропущено внаслідок виникнення обставин непереборної сили, або якщо апеляційну скаргу подано особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у справі, щодо якої суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Зазначений у ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України річний строк є присічним і не застосовується лише у двох випадках, вказаних у даній нормі права.

Саме такий правовий висновок Верховного Суду викладено в постанові від 30.09.2022 у справі №906/255/21.

Колегією суддів установлено, що апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021, повний текст якого складено 28.05.2021, відповідач-1 у справі - ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд" надіслав до суду апеляційної інстанції 27.11.2023 через систему «Електронний суд», що вбачається з інформації про дату сформування документа у вказаній системі, яка міститься на апеляційній скарзі, тобто - зі спливом відповідного строку більш, ніж на два роки.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення відповідач-1 зазначає, що строк на подання апеляційної скарги був пропущений з поважних та виключних причин, оскільки він взагалі не був обізнаний про існування судового провадження №915/66/21 та не повідомлявся судом про розгляд вказаної справи.

Судова колегія звертає увагу на те, що судове провадження у справі №915/66/21 було відкрито ухвалою суду першої інстанції від 17.03.2021, яка була направлена на офіційну адресу ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд", що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. 2-А Слобідська, 73, кв. 2, м. Миколаїв, 54055.

Крім цього, наведена поштова адреса зазначена безпосередньо самим апелянтом в апеляційній скарзі.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 18.03.2021 за штрих-кодовим ідентифікатором 920, яким на адресу апелянта була направлена копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 17.03.2021, вказана ухвала була отримана апелянтом 19.03.2021 (а.с. 83).

Тобто, належними доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується факт обізнаності відповідача-1 з існуванням судового провадження у даній справі саме з 19.03.2021.

При цьому, ухвалою суду від 17.03.2021 відповідача було повідомлено про те, що розгляд справи №915/66/21 призначено на 15.04.2021, проте, у дане судове засідання відповідач-1 не з`явився.

Ухвалою суду першої інстанції від 15.04.2021, яка також була направлена на вищезазначену адресу відповідача-1, останнього було повідомлено про дату наступного судового засідання - 18.05.2021 о 14:30 год. (а.с. 114), однак, зазначена ухвала вже не була отримана відповідачем та повернулась 26.04.2021 до відправника - місцевого господарського суду, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

З цього приводу судова колегія зауважує, що за змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. ч. 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

У постанові Верховного Суду від 16.09.2019 у справі №904/5452/18 Касаційний господарський суд у складі Верховного суду вказав, що в разі якщо ухвалу зі справи було надіслано за належною адресою і повернуто, з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Матеріали справи свідчать, що повідомлення про зміну місцезнаходження відповідача у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, враховуючи, що копія ухвали суду від 15.04.2021 була повернута із відміткою від 22.04.2021 поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою", колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала Господарського суду Миколаївської області від 15.04.2021, із визначенням наступної дати судового засідання, вважається врученою ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд".

Аналогічно, відповідач-1 не з`явився у судове засідання, призначене на 18.05.2021, у якому було винесено оскаржуване рішення у даній справі, яке в свою чергу, місцевий господарський суд також направив на офіційну адресу відповідача-1, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 31.05.2021 за штрих-кодовим ідентифікатором №124 (а.с. 133).

Проте, дане поштове відправлення повернулось до суду 02.07.2021 як не вручене, із відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Отже, приймаючи до уваги встановлені обставини, судова колегія вказує, що місцевим господарським судом своєчасно у встановлені строки направлялися копії процесуальних документів на адресу відповідача-1, а апелянтом не підтверджено відповідними доказами поважні причини неотримання поштової кореспонденції.

Апеляційна колегія зазначає, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, яку суд з дотриманням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження рішення суду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2018 у справі № 916/3188/16, від 23.11.2018 у справі №10/17-3639-2011, від 22.08.2019 у справі №922/85/18, від 19.09.2019 у справі №922/1775/16.

З моменту отримання відповідачем-1 ухвали суду першої інстанції про відкриття судового провадження у справі №915/66/21, а саме: з 19.03.2021, ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд" було обізнано з існуванням даної справи, а відтак, можливість своєчасного отримання поштової кореспонденції залежала виключно від власного волевиявлення відповідача-1.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційний суд враховує і те, що особа, яка є учасником / стороною судового провадження, повинна цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказана позиція узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини, який вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Таким чином, відповідач-1, будучі обізнаним про відкриття судового провадження у справі №915/66/21, міг ознайомитись з любим процесуальним документом суду першої інстанції, які оприлюднювались на офіційному веб-порталі судової влади України.

А тому, твердження апелянта про те, що він дізнався про існування справи №915/66/21 та відповідного оскаржуваного рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 у даній справі лише 08.11.2023, спростовуються матеріалами вказаної справи.

Варто зазначити, що виходячи зі змісту частин 2 та 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При цьому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 912/2325/17, від 18.01.2019 у справі № 921/396/17-г, від 19.06.2020 у справі № 926/1037-б/15, від 16.04.2021 у справі № 904/3258/14).

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є по суті пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Обставинами непереборної сили для пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи і лише сам факт звернення з відповідним клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Твердження скаржника про те, що введений з 24.02.2022 воєнний стан в Україні є поважною причиною пропуску строку на подання апеляційної скарги судова колегія відхиляє, оскільки апелянтом не наведено жодних обставин, через які саме він не міг звернутися із апеляційною скаргою до спливу річного строку апеляційного оскарження на відповідне рішення.

Колегія суддів зауважує, що за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для учасника судового провадження без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло саме на можливість заявника здійснити необхідні заходи щодо звернення до суду, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Аналогічна правова позиція застосована Верховним Судом у постанові від 29.12.2022 у справі №280/5275/21.

При вирішенні питання про поновлення процесуального строку судом не може не враховуватися, зокрема, коли збіг процесуальний строк (до введення воєнного стану чи під час воєнного стану, а якщо до введення воєнного стану, то як задовго до цієї події), яким чином запроваджені обмеження перешкоджали своєчасно звернутися з апеляційною скаргою.

Так, надаючи оцінку доводам апелянта про те, що пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, крім іншого, пов`язаний із введенням воєнного стану в Україні, колегія суддів зазначає, що ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд" не було надано доказів, яким саме чином введення воєнного стану вплинуло на його обов`язок своєчасно подати апеляційну скаргу.

Колегія суддів виходить з того, що саме по собі посилання на відповідну статтю та на підзаконні нормативно-правові акти, наведення цитат із законодавчих та інших актів, не є підставами для визнання поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 05.07.2023 у справі №910/186/21 акцентував, що вказівки та/або цитати на акти не є тотожнім з зазначенням/обґрунтуванням обставин як причин пропуску, так і поважність причин пропуску такого строку.

При цьому, слід зазначити, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії"). Натомість подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції більше ніж через рік після прийняття такого рішення за відсутності об`єктивних поважних причин пропуску встановленого законом строку, є порушенням принципу юридичної визначеності.

Враховуючи вищевказане, судова колегія критично ставиться до аргументів апелянта, що подання ним апеляційної скарги 28.11.2023 було спричинено необізнаністю ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд" про існування судового провадження у справі №915/66/21, з огляду на отримання останнім ухвали про відкриття провадження у даній справі 19.03.2021, обов`язку сторони цікавити станом своєї судової справи та те, що з моменту винесення оскаржуваного рішення сплинуло більше 1 року до звернення відповідача-1 до суду апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги встановлені апеляційним господарським судом обставини щодо неповажності підстав пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та враховуючи, що апелянтом не наведено об`єктивних обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, судова колегія приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 у справі №915/66/21.

Наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду від 18.05.2021 не підпадають під винятки, визначені у пунктах 1, 2 ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Отже, у даному випадку на апеляційну скаргу ТОВ "Будівельна фірма "Укрінбуд" поширюється встановлений ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України присічний річний строк для поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, що, у свою чергу, має наслідком відмову у відкритті апеляційного провадження.

Згідно з ч. 4 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 119, 234, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» про поновлення строку на апеляційне оскарження у справі №915/66/21 відмовити.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.05.2021 у справі №915/66/21.

3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна фірма «Укрінбуд» та додані до неї документи повернути апелянту без розгляду.

4. Матеріали справи №915/66/21 повернути Господарському суду Миколаївської області

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга з додатками на 88 аркушах.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк