ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 Справа № 914/3108/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Акціонерного товариства «БАНК СІЧ», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР ЕКО ТЕХНОЛОГІЙ», м. Пустомити, Львівська область

про стягнення 200 000 грн

за участю представників:

від позивача: Козацька О.К. адвокат;

від відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

18.10.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «БАНК СІЧ», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР ЕКО ТЕХНОЛОГІЙ», м. Пустомити, Львівська область про стягнення 200 000 грн.

Ухвалою від 19.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 13.11.2023.

Ухвалою суду від 17.11.2023 судове засідання відкладено на 23.11.2023.

Ухвалою суду від 23.11.2023 судове засідання відкладено на 04.12.2023.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 23.09.2021 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №379/21 про надання кредиту на умовах кредитної лінії, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000 000,00 грн. Відповідач зобов`язувався протягом дії договору сплачувати проценти за користування коштами та повернути суму кредиту у визначений в договорі строк. Однак, відповідач свої зобов`язання щодо сплати відсотків та повернення суми кредиту не виконав, станом на 10.10.2023 заборгованість становить 50 000 000,00 грн по кредиту, 11 258 333,33 грн по сплаті процентів. З огляду на те, що законодавством та умовами договору не встановлено заборони чи обмеження у стягненні всієї суми заборгованості або стягнення заборгованості частинами, позивач просив суд стягнути з відповідача 200 000,00 грн як частини заборгованості по кредиту та судові витрати.

Відповідач в судові засідання явку представника не забезпечив, відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не представив, вимог ухвал суду не виконав, виклики у судове засідання надсилалися за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказані ухвали також були розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Відповідно до вимог ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутності представника відповідача та його відзиву на позовну заяву.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

23.09.2021 між Акціонерним товариством «БАНК СІЧ» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР ЕКО ТЕХНОЛОГІЙ» (позичальник) було укладено кредитний договір №379/21 про надання кредиту на умовах кредитної лінії.

За цим договором банк (позивач) в порядку та на умовах визначених цим договором відкриває позичальнику відновлювальну мультивалютну кредитну лінію з лімітом, який не може перевищувати 50 000 000,00 грн на умовах, встановлених цим договором, а позичальник (відповідач) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000 000,00 грн, що підтверджується меморіальними ордерами №361887 від 23.09.2021 та №381176 від 24.09.2023, випискою з банківського рахунку.

Відповідно до п. 1.2. договору дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум 22.09.2023.

У зв`язку з порушенням строків повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, позивач 15.12.2022 надіслав відповідачу вимогу за вих. №2595/01-1-Л від 14.12.2022, в якій вимагав сплатити прострочену заборгованість. Вказана вимога залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.10.2023, заборгованість відповідача перед позивачем становить 50 000 000,00 грн по кредиту, 11 258 333,33 грн по сплаті процентів.

Враховуючи наведені вище обставини, позивач звернувся із даним позовом до суду, у якому просив суд стягнути з відповідача 200 000,00 грн як частини заборгованості по кредиту.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Як встановлено судом, відповідачем прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів, що в свою чергу є підставою для стягнення з нього суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 200 000,00 грн заборгованості по кредиту.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судовий збір по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНИЙ ЦЕНТР ЕКО ТЕХНОЛОГІЙ», м. Пустомити, вул. Лісневицька, буд. 1Г, Львівська область (ідентифікаційний код 43155353) на користь Акціонерного товариства «БАНК СІЧ», м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6 (ідентифікаційний код 37716841) 200 000,00 грн заборгованості по кредиту, 3 000,00 грн судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 04.12.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 08.12.2023.

Суддя Мазовіта А.Б.