ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Справа № 926/3731/23
За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромальп"

про стягнення збитків в сумі 135 019,39 грн

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Паращук Д.В.

Представники сторін:

Від позивача - Спас А.М.

Від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Відокремлений структурний підрозділ Нафтогазвидобувне управління "Надвірнанафтогаз", який діє від імені Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" звернувся до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромальп" про стягнення збитків в сумі 135 019,39 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те що 13 липня 2021 року між ПАТ "Укрнафта", як Замовником і ТОВ "Укрпромальп", як Підрядником було укладено договір підряду №11/04/1006-р, згідно умов якого Підрядник зобов`язався на свій ризик виконати роботи за завданням Замовника, а Замовник в особі НГВУ "Надвірнанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" зобов`язався прийняти та оплатити роботи, на умовах визначених Договором.

ТОВ "Укрпромальп" виконав вищезазначені роботи для ПАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Надвірнанафтогаз" на загальну суму 1 165 293,82 грн., з ПДВ, а позивачпровів оплату Відповідачу за виконані будівельні роботи згідно Актів виконаних робіт від 01 грудня 2021 року, в тому числі ПДВ 135 019,39 грн. (платіжне доручення від 13 грудня 2021 року №4392).

Далі позивач стверджує, що у Відповідача, який є платником ПДВ згідно даних Реєстру платників ПДВ, виникло податкове зобов`язання на суму в розмірі 135 019,39 грн., проте останній не зареєстрував податкову накладну на вищезазначену суму в ЄРПН і не надав її Позивачу, чим порушив п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та умови Договору.

Відтак, відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації податкової накладної на суму 135 019,39 грн., не вжив необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин, в результаті чого позивача було позбавлено свого права на віднесення вказаної суми до податкового кредиту та заподіяні збитки в розмірі 135 019,39 грн., що і стало підставою для звернення до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2023 року, судову справу № 926/3731/23 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21 вересня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21 вересня 2023 року відкладено підготовче засідання на 18 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання у справі № 926/3731/23 відкладено на 14 листопада 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у справі № 926/3731/23; призначено справу до розгляду по суті на 05 грудня 2023 року.

Станом на день розгляду справи, представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач явку належного представника в судове засідання 05 грудня 2023 року не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового засідання.

Зокрема, судом неодноразово надсилались ухвали суду на юридичну адресу відповідача, однак повідомлення поштової служби про доставку відправлення до суду не повернулись.

Як вбачається з матеріалів справи, конверти повернулись до суду із довідкою АТ "Укрпошта" - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Вищевказані ухвали Господарського суду Чернівецької області оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Крім того, суд зауважує, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19 та від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відтак, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд цієї справи та останньому були створені достатні умови для реалізації ним своїх процесуальних прав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

В порядку статей 8, 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів (аудіо-запис)

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до статті 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято 05 грудня 2023 року у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 13 липня 2021 року між ПАТ "Укрнафта", як Замовником і ТОВ "Укрпромальп", як Підрядником укладено договір підряду №11/04/1006-р.

Згідно умов пункту 1.1. вказаного Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати вказані в пункті 1.2. Договору роботи за завданням Замовника, а Замовник в особі НГВУ "Надвірнанафтогаз" ПАТ "Укрнафта" зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи на умовах, визначених даним Договором.

Пунктом 1.2. Договору сторонами погоджено найменування робіт: "Заміна металоконструкцій резервуару РВС-700 м3 на КНСМ1 НГВУ "Надвірнанафтогаз" в с. Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. (Технічне переоснащення)".

За змістом пунктів 2.1., 2.2., 2.3., 2.4. Договору, загальна вартість робіт по цьому Договору становить 5 373 637,85 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ - 895 606,31 грн. Ціна робіт визначається у відповідності до Договірної ціни - Додаток №3, що є невід`ємною частиною даного Договору. Договірна ціна на виконання даних робіт є твердою. В разі уточнення твердої договірної ціни (істотного зростання цін на ресурси) вартість матеріалів, виробів і конструкцій, використаних Підрядником в процесі виконання робіт по Договору, що оформляється у відповідності до п.1.3 даного Договору, на вимогу Замовника повинна бути підтверджена первинними документами.

Пунктом 2.5. Договору закріплено, що оплата вартості Робіт здійснюється після отримання Замовником примірника належним чином підписаного Сторонами оригіналу Договору у такому порядку: авансовий платіж, у розмірі 70% від вартості сировини та матеріалів, яка складає суму 2 150 807,62 грн. з ПДВ (два мільйони сто п`ятдесят тисяч вісімсот сім грн. 62 коп.) у т.ч. ПДВ - 358 467,94 грн.; решта, в сумі 3 222 830,23 грн. з ПДВ (три мільйони двісті двадцять дві тисячі вісімсот тридцять грн. 23 коп.) у т.ч. ПДВ - 537 138,37 грн., по факту виконаних робіт на основі Акту приймання виконаних будівельних робіт протягом 30 календарних днів.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме актів приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року, підписаних сторонами без заперчень та підтверджується позивачем, ТОВ "Укрпромальп" виконав вищезазначені роботи для ПАТ "Укрнафта" в особі НГВУ "Надвірнанафтогаз" на загальну суму 1 165 293,82 грн., з ПДВ.

В матеріалах справи міститься платіжне доручення від 13 грудня 2021 року № 4392, з якого вбачається, що позивач провів оплату відповідачу за виконані будівельні роботи згідно договору підряду №11/04/1006-р, на суму 810 116,33 грн. в тому числі ПДВ 135 019,39 грн.

Спір у цій справі стосується наявності правових підстав для стягнення з відповідача збитків, у зв`язку з невиконанням ним зобов`язання щодо реєстрації податкової накладної в ЄРПН, що, як зазначає позивач, призвело до втрати ним права на податковий кредит на суму 135 019,39 грн.

Відповідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно пп. а) п.198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом п.198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відповідно до п.201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (п.201.7 статті 201 ПК України) .

Згідно п.201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Тобто, згідно п.201.10 статті 201 ПК України, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг. Тому, суд приходить до висновку, що з огляду на положення статті 201 ПК України, саме на ТОВ "Укрпромальп" (як підрядника за Договором) покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні.

Вказаним зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 925/17/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01 березня 2023 року у справі № 925/556/21 зазначила, що з 01 січня 2015 року, ПК не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

З огляду на це, виникнення права на податковий кредит залежить від реєстрації податкової накладної в ЄРПН, і відсутній механізм, який би дозволяв покупцю включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

Оскільки саме від продавця, який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Як судом встановлено вище, позивач провів оплату відповідачу за виконані будівельні роботи згідно договору підряду №11/04/1006-р, на суму 810 116,33 грн. в тому числі ПДВ 135 019,39 грн., а відповідач в порушення податкового законодавства не зареєстрував податкову накладну в ЄРПН, що побавило позивача права на податковий кредит.

Отже, якщо відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних в ЄРПН, то це викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача.

Разом з тим, позивач разом із ПДВ-декларацією (звітом) за серпень 2022 року подало до ДПС України додаток № 7 "Заява про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування" в якому відображено датку податкових накладних, обсяг поставки, суму податку на додану вартість та опис допущених порушень. Результатів документальної перевірки на порушення ТОВ "Укрпромальп", викладених у додатку №7 ПДВ-декларації (звіту) за серпень 2022 року до матеріалів справи не надано.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Варто зауважити, що згідно статті 224 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між неналежним виконанням відповідачем визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов висновку позов задовольнити.

Крім цього, суд звертає увагу сторін на наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Зважаючи на викладене, всі інші доводи та міркування сторін судом визнаються такими, що не спростовують вищевказаних висновків суду. Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2.1. частини 2 статті 4 вказаного Закону унормовано, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставку судового збору встановлено у такому розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2023 року статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 684,00 грн.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, судовий збір у розмірі 2 684,00 грн слід покласти на відповідача, пропорційно розміру заявлених та задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромальп" (60236, Чернівецька обл., м. Новодністровськ, мікрорайон Діброва, квартал 4, будинок 27, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі відокремленого структурного підрозділу Нафтогазвидобувне управління "Надвірнанафтогаз" (78405, Івано-Франківська обл., м. Надвірна, вул. Грушевського, 13, , рахунок IBAN № НОМЕР_1 в АТ "Укрексімбанк" МФО 322313) 135 019,39 грн. - збитків та 2 684,00 грн. - судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано - 11 грудня 2023 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк