номер провадження справи 17/181/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2023 Справа № 908/2934/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсуна В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/2934/23

за позовною заявою: Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, 69067, м. Запоріжжя, вул. Лізи Чайкіної, буд. 56

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Статусбудінжиніринг, 69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд. 25а, кв. 176

про стягнення 80 606,31 грн

СУТЬ СПОРУ:

20.09.23 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. від 06.09.23 № 18.1/01-22-681 з вимогами Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району до товариства з обмеженою відповідальністю Статусбудінжиніринг (надалі ТОВ Статусбудінжиніринг) про стягнення збитків у розмірі 80 606,31 грн.

20.09.23 автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/2934/23 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 25.09.23 судом позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2934/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Враховуючи положення ч. 1, ч. 4 ст. 116 та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 24.11.23 включно.

Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві зазначає, що Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізької області було проведено вибіркову перевірку правильності визначення вартості виконаних робіт по договору від 08.04.2019 №4/4 та встановлені порушення, що відображені в акті ревізії від 22.06.2023 № 040820-20/2 та встановлено, що до актів форми №КБ-2в за липень 2019 року №4 та №9 підрядником ТОВ «Статусбудінжиніринг» при виконанні робіт з «Установлення бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм» (ресурсна елементна кошторисна норма на будівельні роботи ЕН27-66-4) включено витрати будівельного матеріалу «Суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), крупність заповнювача більше 20 до 40мм» у кількості, що перевищує нормативну кількість (до актів включено 189 м.куб. матеріалу при виконанні роботи в обсязі 31,28* 100м замість нормативної витрати 150,144 м.куб. матеріалу при виконанні цієї ж роботи в обсязі 31,28* 100м). Викладене вище понаднормове включення будівельного матеріалу до актів форми №КБ-в призвело до завищення вартості виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга) на суму 80 606,31 грн (з ПДВ). На виконання вимоги управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 31.07.2023 №040820-13/2532-2023 районною адміністрацією знову було направлено лист від 17.08.2023 №1621/01-29/18.01-998 «Про повернення коштів». Кошти відповідачем не повернуті, у зв`язку з чим районна адміністрація змушена звернутись до суду, оскільки відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

11.10.23 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на те, що згідно робочого проекту, що пройшов державну експертизу, на виконання робіт «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Лізи Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга), затвердженого позивачем, було визначено кількість бетонних сумішей для встановлення бортових каменів на бетонну основу саме в кількості 189 м3 (п.6 Відомості об`ємів робіт з благоустрою). Разом з тим, факт належного виконання договору та визначення вартості виконаних робіт підтверджується обставинами, викладеними в акті ревізії (стор. 47, 48), відповідно до яких позивачем підтверджується те, що оплата виконаних робіт здійснювалась після направлення форм №КБ-2в та №КБ-3 до комунального підприємтсва "Управляння капітального будівництва", кваліфікованим спеціалістом технічного нагляду якого здійснювався контроль (перевірка) наданих форм №КБ-2в та №КБ-3 на предмет підтвердження об`ємів виконаних робіт. Акти виконаних робіт приймались на підставі затвердженого замовником будівництва (позивачем) проекту та договірної ціни. Про залучення управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області та(або) позивачем будь-яких інших кваліфікованих спеціалістів, крім фахівців КП "УКС", до компетенції яких входить перевірка відповідності виконаних будівельно-монтажних робіт, конструкцій, виробів, матеріалів та обладнання проектним рішенням, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов та інших нормативних документів, на підставі висновків яких було встановлено завищення вартості виконаних робіт на суму 80 606,31 грн., акт ревізії відомостей не містить. На думку відповідача, позивачем не доведено наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для стягнення збитків, а саме протиправних дій відповідача, розміру збитків, а також наявності прямого причинного зв`язку між допущеним порушенням та наявністю збитків.

26.10.23 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що ресурсною елементною кошторисною нормою ЕН27-66-4 «Установлення бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм» визначена конкретна норма витрат матеріалу «Суміші бетонні», а саме 4,8 м.куб. на виконання 100м роботи. За даними ресурсної елементної кошторисної норми ЕН27-66-4 лише шифр ресурсу «Суміші бетонні» визначається за проектом. Робочим проектом по об`єкту «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга). Коригування 3» (шифр 02/15-00.1), а саме аркушем 12 «Перерізи дорожніх покриттів» визначено складові та параметри Конструкції тротуару без заїзду спецмашин (тип 1). Так, відповідно до перерізу зазначеного конструктиву бортовий камінь БР 100.20.8 встановлюється на основу з бетону кл.С12/15, яка має в перерізі наступні розміри: (70мм+80мм+70мм) *(80мм+100мм). Отже, згідно даних креслень робочого проекту (шифр 02/15-00.1) витрата суміші бетонної на улаштування 100м бортового каменю складає: 0,18м*0,22м*100м = 3,96 м3 (без урахування обсягу, який займає бортовий камінь). Графічна частина вказаного робочого проекту не містить відмінностей щодо параметрів Конструкції тротуару без заїзду спецмашин (тип 1) (на виконання роботи у кількості 3128м та 729м (600м+129м)) або ж даних щодо специфічних особливостей виконання робіт, які б могли спричинити понаднормове застосування сумішей бетонних, як то передбачено діючими законодавчими нормами.

27.10.23 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких зазначено, що у відповіді на відзив зазначена суб`єктивна думка ревізора, яка може не співпадати з реальними обставинами справи. На думку позивача, ресурсною елементною кошторисною нормою ЕН27-66-4 «Установлення бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм» норми на момент виконання будівельних робіт не включала в себе статтю витрат по бетонним сумішам в програмному комплексі АВК. Відповідно й відповідач, під час виконання робіт, користувався даними робочого проекту, де була визначена кількість бетонних сумішей для встановлення бортових каменів на бетонну основу. Так само позивач та представник технічного нагляду за будівництвом керувались даними робочого проекту під час приймання виконаних робіт.

03.11.23 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначено, що, на думку відповідача, позовні вимоги ґрунтуються не на наявності протиправних дій відповідача, а на законодавчо встановленому обов`язку позивача усунути порушення, виявлені під час ревізії. Хоча, як свідчать наведені у відзиві на позов обставини справи, так само як і обставини, наведені позивачем у додаткових поясненнях, висновки ревізора щодо виявлених порушень в частині, що є предметом доказування у даній справі, є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи за № 908/2934/23 дозволяють розглянути справу по суті спору.

За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 24.11.23.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.3.2.7.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби та І квартал 2023 року, на підставі направлень на проведення ревізії від 29.03.2023 №100, №101, №102, №103, від 02.05.2023 №156, від 05.05.2023 №161, виданих начальником управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області Ващенком Г.В., Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області проведено планову виїзну ревізію фінансово - господарської діяльності Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району за період з 01.01.19 по 31.12.22.

За результатами вказаної перевірки складено Акт №040820-20/2 від 22.06.23 ревізії фінансово-господарської діяльності Районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району за період з 01.01.19 по 31.12.22.

Ревізією встановлено, що у квітні 2019 року між Адміністрацією (Замовник), в особі заступника голови Баєва А.І. та ТОВ «Статусбудінжиніринг» (Підрядник, ), в особі директора Головача Р.Я., укладено договір від 08.04.19 №4/4.

Відповідно до п.1.2 Договору від 08.04.19 №4/4, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується на власний ризик, своїми силами та з використанням своїх витратних матеріалів, механізмів та обладнання виконати роботи, які забезпечать введення в експлуатацію об`єкта, згідно технічного завдання та інших умов, викладених в тендерній документації Замовника торгів, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації на об`єкт «Реконструкція скверу їм. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга), за рахунок коштів місцевого бюджету та в обумовлений цим Договором термін, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі роботи на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України.

Згідно з п.1.3 Договору від 08.04.19 №4/4, склад та обсяги робіт по цьому Договору, що доручаються до виконання Підряднику, визначаються на підставі проектно-кошторисної документації.

Пунктом 2.1 Договору від 08.04.19 №4/4 визначено термін виконання робіт - по 10.12.2019 року.

Пунктом 3.1 Договору від 08.04.19 №4/4 передбачено, що Підрядник надає гарантії Замовнику на якісне, надійне та своєчасне виконання робіт по цьому Договору, відповідність цих робіт затвердженій проектно-кошторисній документації, ДБН, ДСТУ, ТУ, СНІП та іншим встановленим нормативним актам діючого законодавства України та умовам цього Договору.

Відповідно до п.4.1 Договору від 08.04.19 №4/4, ціна договору становить 16 097 770 грн (з ПДВ). Загальна вартість робіт за цим Договором визначається узгодженим Сторонами розрахунком договірної ціни, яка є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна є динамічною та складається згідно з Правилами визначення вартості будівництва - ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (зі змінами та доповненнями).

Згідно з п.5.1.3 від 08.04.19 Договору №4/4, Підрядник зобов`язаний забезпечити відповідно до проектно-кошторисної документації виконання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим цим договором та відповідно до вимог, які повинні відповідати ДБН, ДСТУ, ТУ, СНІП та іншим встановленим нормативним актам діючого законодавства України.

Додатковою угодою від 08.04.19 №1 до Договору від 08.04.19 №4/4 доповнено п.4.1 Договору:

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 2 940 372,74 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає 13 157 грн.

Також вказаною додатковою угодою визначено розмір попередньої оплати, умов чинності договору та викладено у новій редакції Графік виконання робіт.

Додатковими угодами від 12.06.19 №2, від 03.07.19 №3, від 01.10.19 №4, від 14.11.19 №4/1, від 24.12.19 №6 до Договору від 08.04.19 №4/4 вносились зміни до обсягів фінансування на 2019 та 2020 роки, розміру попередньої оплати, умов чинності договору та викладався у новій редакції Графік виконання робіт.

Додатковою угодою від 02.12.19 №5 до Договору від 08.04.19 №4/4 внесено зміни до терміну виконання робіт (п.2.1) - по 15.12.20.

Додатковою угодою від 20.02.20 №7 до Договору від 08.04.19 №4/4, згідно з п.1 ч.4 Закону України «Про публічні закупівлі» відповідно до п.4.2 Договору, сторони дійшли згоди змінити обсяги закупівлі з урахуванням фактичного обсягу видатків, у зв`язку з чим вирішили викласти у наведеній редакції Договірну ціну та п.4.1 Договору: ціна договору становить 15 052 119,12 грн (з ПДВ).

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 12 499 309,49 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає - 2 552 809,63 гривень.

Загальна вартість робіт за цим Договором визначається узгодженим Сторонами розрахунком договірної ціни, який є невід`ємною частиною даного договору. Договірна ціна є динамічною та складається згідно з Правилами визначення вартості будівництва - ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (зі змінами та доповненнями).

Додатковою угодою від 08.09.20 №8 до Договору від 08.04.19 №4/4 договірну ціну зменшено до 13 656 959,89 грн (з ПДВ).

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 12 499 309,49 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає - 1 157 650,40 гривень.

Додатковою угодою від 19.11.20 №9 до Договору від 08.04.19 №4/4 договірну ціну зменшено до 13 327 883,77 грн (з ПДВ).

Обсяг фінансування у 2019 році складає - 12 499 309,49 грн;

Обсяг фінансування у 2020 році складає - 828 574,28 гривень.

Відповідно до наданих до ревізії довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми №КБ-3 (далі - довідки форми №КБ-3) та актів приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2в (далі - акти форми №КБ-2в) за червень 2019 року - вересень 2020 року підрядником ТОВ «Статусбудінжиніринг» виконано робіт по Договору від 08.04.19 №4/4 по об`єкту «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга) на замовлення Заводської адміністрації на загальну суму 13 327 883,77 грн (з ПДВ).

Оплату за виконані ТОВ «Статусбудінжиніринг» роботи по Договору від 08.04.19 №4/4 Заводською адміністрацією проведено в повному обсязі за рахунок коштів спеціального фонду міського бюджету по КПКВК 4517310 КЕКВ3142.

Також перевіркою встановлено, що до виконання технічного нагляду на об`єкті

«Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських

загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» адміністрацією залучено

Комунальне підприємство «Управління капітального будівництва» на підставі укладеного договору про надання послуг з технічного нагляду від 17.04.19 №5/4.

Відповідно до п. 2.1. договору від 17.04.19 №5/4, виконавець зобов`язаний, зокрема, при організації технічного нагляду контролювати дотримання під час виконання робіт умов, передбачених Державними будівельними нормами, стандартами та іншими нормативними актами України; забезпечити контроль якості та об`ємів робіт.

Суд звертає увагу на те, що позивачем до матеріалів цієї господарської справи не надано договорів №4/4 від 08.04.19 про закупівлю робіт та №5/4 від 17.04.19 про надання послуг з технічного нагляду.

В той же час, жодною із сторін не спростовано та не заперечувались обставини встановлені перевіркою Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області, що викладено в Акті №040820-20/2 від 22.06.23.

Як вбачається із зазначеного Акту ревізії, вибірковою перевіркою правильності визначення вартості виконаних робіт по вказаному вище договору встановлено, що до актів форми №КБ-2в за липень 2019 р. №4 та №9 підрядником ТОВ «Статусбудінжиніринг» при виконанні робіт з «Установлення бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм» (ресурсна елементна кошторисна норма на будівельні роботи ЕН27-66-4) включено витрати будівельного матеріалу «Суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), крупність заповнювача більше 20 до 40мм» у кількості, що перевищує нормативну кількість (до актів включено 189 мЗ матеріалу при виконанні роботи в обсязі 31,28* 100м замість нормативної витрати 150,144 мЗ матеріалу при виконанні цієї ж роботи в обсязі 31,28* 100м).

Викладене вище понаднормове включення будівельного матеріалу до актів форми №КБ-в призвело до завищення вартості виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга) на суму 80 606,31 грн (з ПДВ) та є порушенням ст. 193 Господарського кодексу України, п.6.4.4.1 ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖИТЛ0В0-комунального господарства України від 05.07.2013 №293 (далі -ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), п.6.3.3 ДСТУ Б Д.1.1-2:2013 «Настанова щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва», прийнята наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405, п.п. 2.1, 2.2 Вказівок щодо застосування ресурсних елементних кошторисних норм на будівельні роботи ДСТУ-Н Б Д.2.2-48:2012, прийнятих наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 28.12.2012 №667 та п.3.1, п.5.1.3 Договору від 08.04.2019 №4/4 (в частині відповідність робіт затвердженій ДБН, ДСТУ, ТУ, СНІП та іншим встановленим нормативним актам діючого законодавства України).

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району було направлено заперечення за вих. від 11.07.2023 №1349/01-29/18.01-828 на акт ревізії.

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області надано висновок на заперечення (лист за вих. від 31.07.2023 №040820-13/2514-2023), згідно якого заперечення відхилено.

Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Заводському району на адресу ТОВ «Статусбудінжиніринг» направлено лист за вих. від 03.07.23 №1349/01-29/18.01-780, в якому зазначено про виявлені порушення управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області та про необхідність повернення коштів у сумі 424 693,97 грн (зокрема, у розмірі 80 606,31 грн завищеної вартості виконаних робіт по договору від 08.04.19 №4/4).

ТОВ «Статусбудінжиніринг» в листі за вих. від 07.07.23 №07/07-1 зазначило, що сума 344 087,66 грн буде повернута частинами згідно наданого графіку, а з поверненням 80 606, 31 грн підприємство не погоджується.

В подальшому, Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області складено вимогу про усунення виявлених порушень від 31.07.23 №040820-13/2532-2023.

На виконання вимоги управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області від 31.07.2023 №040820-13/2532-2023 районною адміністрацією було направлено на адресу ТОВ «Статутсбудінжиніринг» лист за вих. від 17.08.2023 №1621/01-29/18.01-998 щодо повернення коштів у розмірі 80 606,31 грн.

Листом за вих. від 29.08.2023 № 29/08-1 ТОВ «Статусбудінжиніринг» не погодилось із встановленим фактом оплати завищеної вартості виконаних робіт та вважає, що сума коштів в розмірі 80 606,31 грн пред`явлена до повернення необґрунтовано та безпідставно.

Оскільки відповідачем сума 80 606,31 грн не повернута, позивач для виконання вимоги Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача збитків у розмірі 80 606,31 грн.

Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази) суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України).

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 наведеної статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, одним з яких є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно завищеної вартості робіт у розмірі 80 606,31 грн.

Відповідно до частин 1-3 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на невчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).

Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Підписавши договір №4/4 від 08.04.19 про закупівлю робіт «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Лізи Чайкіної в м. Запоріжжі (І черга), сторони погодили всі істотні умови договорів та самі визначили і погодили взаємні зобов`язання.

Аналіз змісту договору №4/4 від 08.04.19, укладеного між позивачем як замовником та відповідачем як підрядником, свідчить, що за своєю природою цей договір є договором підряду.

Згідно із ч.1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частинами 2, 3 ст. 632 ЦК України визначено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 845 ЦК України, якщо фактичні витрати підрядника виявились меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

За приписами ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Підставами даного позову слугувало твердження про завищення вартості виконаних робіт, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки в сумі 80 606,31 грн, які відповідач повинен сплатити позивачу.

Однак, матеріалами справи підтверджується, що кошти в сумі 80 606,31 грн, які кваліфіковані за Актом ревізії як завищення вартості виконаних робіт, були перераховані позивачем відповідачу на підставі договору №4/4 від 08.04.19 за виконані роботи.

Як вже зазначалось вище в тексті цього рішення, перевіркою встановлено, що завищення вартості виконаних робіт виявлено по актам форми КБ-2в за липень 2019 року №4 та №9.

Судом встановлено, що в порядку, визначеному вимогами чинного законодавства, підрядник (відповідач) передав замовнику (позивачу) виконані за договором №4/4 від 08.04.19 роботи, а позивач прийняв ці роботи без зауважень, що підтверджується складеними, підписаними та скріпленими печатками сторін Актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за липень 2019 року №4 та №9 та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 за липень 2019 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

Доказів на підтвердження того, що такі роботи не були прийняті позивачем, або прийняті із зауваженнями, позивачем суду не надано.

З огляду на вищенаведене, роботи за договором №4/4 від 08.04.19 прийняті без зауважень, тому відповідно до ст. 853 ЦК України позивач втратив право у подальшому посилатись на будь-які відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відтак, беручи до уваги підписання замовником без зауважень Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3, суд дійшов висновку про наявність підстав вважати, що зазначені документи є достовірними та відповідають вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, у тому числі, у частині фактично виконаних робіт та їх вартості.

У якості доказу завищення вартості виконаних робіт за договором, позивач посилається на Акт ревізії № 040820-20/2 від 22.06.23, Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області за наслідками проведення ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.19 по 31.12.22.

Як зазначалось, Актом ревізії встановлено, що до актів форми №КБ-2в за липень 2019 року №4 та №9 підрядником ТОВ «Статусбудінжиніринг» при виконанні робіт з «Установлення бетонних бортових каменів на бетонну основу до 100мм» (ресурсна елементна кошторисна норма на будівельні роботи ЕН27-66-4) включено витрати будівельного матеріалу «Суміші бетонні готові важкі, клас бетону В15 (М200), крупність заповнювача більше 20 до 40мм» у кількості, що перевищує нормативну кількість, що призвело до завищення вартості виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга) на суму 80 606,31 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Статтею 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» передбачено, що органу державного фінансового контролю надається право, зокрема:

- проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється (п. 12);

- при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку(п. 13).

Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.16 № 43 (далі - Положення), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого (органу) спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з підпунктом 3 п. 4 Положення, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема, інспектування (ревізії).

Відповідно до підпункту 23 п. 6 Положення, Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що виявлені Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами спірного договору і не можуть його змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором. Акт ревізії складався з приводу наявності відповідних порушень підприємства та містить лише думку органу, який його склав, він не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а тому викладені у акті висновки не мають заздалегідь обумовленої сили. Тобто, Акт ревізії не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору.

Встановлені Державною аудиторською службою України факти підлягають доказуванню позивачем та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, сам лише Акт ревізії Державної аудиторської служби України не є підставою для стягнення з відповідача у цій справі визначених у вказаному акті сум та не звільняє сторону від процесуального обов`язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що:

- відповідно до вимог ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним;

- суду першої інстанції не надано доказів не дійсності наведеного вище в тексті цього рішення договору чи (або) обвинувального вироку суду, який набрав законної сили у кримінальній справі щодо особи чи осіб, які вчинили дії чи бездіяльність, що призвели (ла) до завищення вартості виконаних робіт по об`єкту «Реконструкція скверу ім. 30-річчя визволення України від фашистських загарбників по вул. Л. Чайкіної в м. Запоріжжя» (І черга) на суму 80 606,31 грн, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України),

- суд відхиляє Акт ревізії як належний та допустимий доказ на підтвердження завищення вартості робіт на заявлену суму 80 606,31 грн, оскільки встановлені у Акті ревізії факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Щодо заявлених позовних вимог як збитків, заподіяних позивачу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1). Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3). Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч. 3). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо) (ч. 4).

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1, 2 статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

Стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань здійснюється в порядку ст. 623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд відзначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Як встановлено судом в межах цієї справи, позивачем не доведено порушення відповідачем умов укладеного між позивачем та відповідачем договору закупівлі робіт №4/4 від 08.04.19, причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та понесеними позивачем збитками саме у розмірі 80 606,31 грн, оскільки не доведено саме вини відповідача у їх понесенні позивачем, які і не доведено, що позивачем вчинялись дії на їх уникнення.

Тобто, жодного із вищевказаних елементів, позивачем суду належними та допустимими доказами не доведено.

Відтак, з огляду на наведені законодавчі норми, з`ясувавши не доведення позивачем належними та допустимими доказами порушення умов укладеного між позивачем та відповідачем договору, положень законодавства та прав позивача, встановивши, що перераховані у спірній сумі кошти не являються збитками, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За викладених обставин, у задоволенні позовних вимог відмовляється.

Судові витрати, відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 75, 126, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію російської федерації проти України (дія якого триває) … повний текст рішення складено 08.12.2023.

Суддя В.Л. Корсун