ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Справа № 915/1514/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 915/1514/23

за позовом Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль,

Каботажний спуск, 18, м. Миколаїв;

до Миколаївської міської ради,

вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв;

про стягнення грошових коштів у сумі 20413,88 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватним акціонерним товариством Миколаївська теплоелектроцентраль (далі ? ПрАТ Миколаївська ТЕЦ) пред?явлено позов про стягнення з Миколаївської міської ради грошових коштів у сумі 20413,88 грн. заборгованості за теплову енергію, з посиланням на неналежне виконання Миколаївською міською радою, як власником нежитлового приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. 6 Слобідська, 11, своїх обов?язків за індивідуальним договором від 01.11.2021 про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання та укладений позивачем зі співвласниками зазначеного вище будинку, а саме, обов?язків щодо оплати теплової енергії, спожитої у період з листопада 2021 року по червень 2023 року.

ПрАТ Миколаївська ТЕЦ також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат.

Ухвалою від 04.10.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено для учасників справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Миколаївська міськрада у відзиві від 16.10.2023 позов не визнала, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, посилаючись, зокрема, на те, що між сторонами відсутні договірні відносини у спірний період та позивачем не доведено факт отримання відповідачем послуг постачання теплової енергії в нежитловому приміщенні за адресою: м. Миколаїв, вул. 6-а Слобідська, 11 і взагалі не підтверджено наявності системи опалення.

ПрАТ Миколаївська ТЕЦ у відповіді від 25.10.2023 № 09-01/1906 на відзив зазначило, що вважає твердження відповідача про неотримання послуги постачання теплової енергії таким, що не відповідає дійсності, оскільки указане вище нежитлове приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. 6-а Слобідська, 11, площею 25,8 кв.м., знаходиться в системі житлового будинку з централізованою системою опалення, яка є єдиною з системою опалення будинку. В свою чергу, будинок у спірні періоди з листопада 2021 року по червень 2023 (15.11.2021 30.06.2023) було підключено до централізованої системи опалення у відповідності до рішень Миколаївської міської ради від 29.10.2021 № 1106, від 09.11.2022 № 625 Про початок опалювального періоду у житловому фонді та інших об?єктах м. Миколаєва та нарядів на підключення до централізованої системи опалення.

Позивач також зазначив, що законодавством не передбачено ні права теплотранспортуючої організації відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання споживача до теплової мережі, ні безоплатного споживання теплової енергії. Крім того, статтею 24 Закону України Про теплопостачання передбачено основний обов?язок споживача теплової енергії щодо своєчасного укладення договору на постачання теплової енергії з теплопостачальною організацією.

Відповідач 30.10.2023 подав суду заперечення на відповідь на відзив, у якому наголошує на недоведенні позивачем факту постачання теплової енергії до нежитлових приміщень за вказаною адресою.

Інших документів по суті справи від сторін не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, належать територіальній громаді м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. 6-а Слобідська, 11, площею 25,8 кв.м.

Згідно листа Управління комунального майна Миколаївської міської ради від 25.04.2023 № 1433/02.02.01-40/10/14/23 спірне приміщення з 01.10.2016 і станом на дату складання листа (у період 01.10.2016-25.04.2023) є вільним.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 09.11.2022 № 625 Про початок опалювального періоду 2022-2023рр. для об`єктів соціально - культурної сфери вирішено розпочати опалювальний сезон на всіх об?єктах соціально - культурної сфери.

Рішенням виконавчого Миколаївської міської ради від 24.03.2023 № 176 Про закінчення опалювального сезону 2022-2023рр. вирішено закінчити опалювальний сезон з 24.03.2023 на всіх об`єктах, окрім закладів дошкільної освіти, лікарень, пологових будинків, амбулаторій.

Матеріали справи містять відомості щодо опалювального сезону 2022-2023р.р.

Судом встановлено, що ПрАТ Миколаївська ТЕЦ в опалювальний сезон 2022-2023рр., а саме, 15.11.2022 підключено подачу теплової енергії до будинку по вул. 6-а Слобідська, 11, в якому знаходиться і нежитлове приміщення відповідача, що підтверджується відповідним нарядом на підключення системи опалення від 15.11.2022 № 5000/277.

Позивачем у період опалювального сезону 2022-2023 рр. поставлено на об?єкт відповідача теплову енергію на загальну суму 20413,88 грн., що підтверджується актом надання послуг, розрахунком нарахувань за теплову енергію до нежитлових приміщень, розташованих за адресо: вул. 6-а Слобідська, 11 за період з 15.11.2022 по 30.06.2023, рахунком №4908 за послугу з постачання теплової енергії надану з 15.11.2022 по 30.06.2023.

На оплату поставленої теплової енергії позивачем виставлений Миколаївській міській раді відповідний рахунок № 4908 за період 15.11.2022-30.06.2023 на суму 20413,88 грн. з ПДВ.

У зв?язку з неоплатою відповідачем спожитої у спірний період теплової енергії, ПрАТ Миколаївська ТЕЦ звернулося до відповідача з вимогою від 10.08.2023 № 1085-ю про оплату вартості спожитої у спірний період теплової енергії в сумі 20413,88 грн.; до вимоги позивачем додано указаний вище рахунок № розрахунок спожитої у спірний період теплової енергії. отримання указаної вимоги відповідачем підтверджується відбитком штемпеля відповідача на вимозі.

Проте, указану вимогу Миколаївською міськрадою залишено без реагування та виконання.

За твердженнями ПрАТ Миколаївська ТЕЦ, не спростованими відповідачем, поставлену теплову енергію за період 2022-2023 Миколаївською міськрадою не оплачено і досі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі енергію) споживачеві (абоненту), який зобов?язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах (ч.ч. 1, 3 ст. 275 ГК України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов?язання можуть виникати безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Згідно ч.ч. 1, 3 с. 11 ЦК України цивільні права та обов?язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов?язки. Цивільні права та обов?язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Власник зобов?язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

У відповідності до ст. 1 Закону України Про теплопостачання, в цьому Законі основні терміни вживаються в такому значенні:

- балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами;

- споживач теплової енергії фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу (ч. 4 ст. 19 Закону України Про теплопостачання).

Згідно ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 24 Закону України Про теплопостачання визначено, що основним обов?язком споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

У відповідності до п.п. 9 п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі ? Правила), споживач теплової енергії фізична особа, яка є власником будівлі або суб?єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно п. 4 Правил, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Пунктом 14 Правил визначено, що споживач зобов?язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Отже, законодавством України передбачено, що постачання теплової енергії здійснюється за договором купівлі-продажу, обов?язок із своєчасного укладення якого покладено саме на споживача теплової енергії.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Тобто відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/2790/17, від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц (провадження № 61-11107св18) та від 13.11.2019 у справі № 686/14833/15-ц (провадження № 61-26205св18).

Відсутність договору про постачання теплової енергії при підтвердженні факту її постачання обставинами справи не звільняє осіб, які використовують теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов?язку оплати за фактично спожиту теплову енергію.

Так, позов про стягнення вартості теплової енергії підлягає задоволенню, якщо підтверджено, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 922/2790/17 та від 21.05.2019 у справі № 922/4239/16.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що між сторонами у справі склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії у період 2022-2023р.р. на об?єкт Миколаївської міської ради ? нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. 6-а Слобідська, 11; відповідачем не спростовано отримання від ПрАТ Миколаївська ТЕЦ у спірний період теплової енергії вартістю 20413,88 грн. та не подано доказів оплати цієї теплової енергії.

Судом були досліджені всі документи, надані сторонами по справі, та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не беруться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованою вимогу ПрАТ Миколаївська ТЕЦ про стягнення з Миколаївської міськради заборгованості в сумі 20413,88 грн. за опалювалний період 2022-2023р.р.

Отже, позов ПрАТ Миколаївська ТЕЦ належить задовольнити у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).

Отже, ураховуючи те, що судом визнано позовні вимоги обґрунтованими у повному обсязі, витрати ПрАТ Миколаївська ТЕЦ на оплату позовної заяви судовим збором за платіжною інструкцією від 12.09.2023 № 1209 на суму 2684 грн. належить у зазначеній сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль задовольнити повністю.

2. Стягнути з Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 26565573) через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027, ідентифікаційний код 04056612) на користь Приватного акціонерного товариства Миколаївська теплоелектроцентраль (Каботажний спуск, 18, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 30083966) грошові кошти у сумі 20413,88 грн. на р/р НОМЕР_1 в ПАТ АБ Укргазбанк, МФО 320478; а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2684,00 грн. на р/р НОМЕР_2 в ПАТ АБ Укргазбанк, МФО 320478.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Давченко