ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1035/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Звєрєвої С.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Овчарук О.О., адвокат, дов. №04/08-2022/5 від 04.08.2022р. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Слободяник П.В., адвокат, дов. №149/2 від 08.09.23р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз"

про стягнення 6 325 877,17 грн

Процесуальні дії по справі.

Відповідно до ухвали суду від 02.08.23р. справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" про стягнення 6 325 877, 17 грн розглянуто за правилами загального позовного провадження, перше підготовче засідання призначено на 19.09.23р. о 11:00.

Відповідно до ухвали від 19.09.23р. відкладено підготовче засідання на 10.10.23р. о 10:00.

Відповідно до ухвали від 10.10.23р. відкладено підготовче засідання на 02.11.23р. о 15:00.

Ухвалою від 02.11.23р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 23.11.23р. о 12:00.

Ухвалою від 23.11.23р. оголошено перерву в судовому засіданні до 05.12.23р. до 10:00.

В судовому засіданні 05.12.23р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулася з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" про стягнення 6 325 877, 17 грн заборгованості за поставлений природний газ у травні 2022 року (надалі за текстом - Газопостачальна компанія, Коростишівгаз).

В обґрунтування підстав поданого позову Газопостачальна компанія посилається на те, що на підставі укладеного типового Договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" від 30.09.2015 за №2501 було виконано перед Коростишівгаз в повному обсязі зобов`язання та забезпечено з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи за ціною, оприлюдненою Газотранспортною компанією на своєму сайті, безперервне постачання природного газу Коростишівгаз в порядку та на умовах, передбачених Договором, зокрема у наступний період: з 01.05.22 до 31.05.22 - 143 821, 60 м.куб.

Як доводить у позові Газопостачальна компанія, Коростишівгаз, у порушення умов Договору, не провів своєчасну та повну оплату вартості спожитого за Договором природного газу, за період з 07.05.22р. по 31.05.22р. наявна заборгованість на суму 6 325 877, 17 грн.

Коростишівгаз у клопотанні про відкладення від 18.09.23р. визнає, що борг у відповідача виник в результаті отримання від позивача 143 821, 60 м. куб на нормативні та виробничо-технологічні витрати природного газу на власні потреби. При цьому зазначає, що вартість газу за один м.куб склала в середньому 43,98 грн. НКРЕКП встановлено для Коростишівгаз тариф на 2022-2023 роки у 1,82 грн за один м.куб, нормативні та виробничо-технологічні витрати природного газу на власні потреби були встановлені Регулятором у 1 755 000 м.куб вартість 11 021 500 грн. Таким чином вартість одного м. куб товариства склала 6,28 грн м. куб, що в сім разів менша за вартість одного куб. м. поставленого позивачем газу в 43,98 грн. Доводить, що компенсацію різниці в тарифах відповідач в 2022-2023 роках не отримував. Зазначає, що через збройну агресію росії проти України фінансовий стан підприємства різко погіршився, частина споживачів була змушена стати біженцями, тому надходження коштів на рахунки Коростишівгаз різко скоротилися. Доводить, що звертався до Газопостачальної компанії з листом від 24.08.23р. з пропозицією укласти мирову угоду, однак пропозиція не розглянута, відповідь не отримано.

У Клопотанні про відкладення від 10.10.23р. Коростишівгаз доводить, що постановою КМУ за №206 від 05.03.2023 року "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" встановлена заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги до припинення чи скасування воєнного стану в Україні. Зазначає, що також встановлена заборона на стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів. Доводить, що одночасне стягнення з відповідача 6 325 877, 17 грн та 94 888, 16 грн судового збору потягне за собою зупинку господарської діяльності товариства внаслідок арешту рахунків. Зазначив, що листом від 02.10.23р. повторно надіслав Газопостачальній компанії пропозицію укласти мирову угоду по справі, повідомив про вжиття заходів щодо укладення мирової угоди на прийнятних для сторін умовах.

Коростишівгаз у заяві про розстрочення виконання рішення від 21.11.23р. (надалі за текстом - Заява про розстрочення) просить суд розстрочити виконання рішення суду на суму 6 325 877, 17 грн разом із судовим збором на суму 47 444, 08 грн на один рік рівними частинами.

В обґрунтування Заяви про розстрочення Коростишівгаз не оспорює наявність заборгованості перед Газопостачальною компанією та зазначає, що на пропозиції від 24.08.23р. та 02.10.23р. укласти мирову угоду, відповіді не отримано.

У Заяві про розстрочення Коростишівгаз доводить, що згідно звіту про баланс за 2021 рік вбачається, що дебіторська заборгованість склала 7280 тис. грн, а кредиторська заборгованість становила 114394 тис. грн, при цьому заборгованість за природний газ перед постачальниками, який використовується відповідачем для внутрішніх технологічних витрат склала 81605 тис. грн. Відповідно за 2022 рік дебіторська заборгованість склала 8317 тис. грн, а кредиторська заборгованість склала 136207 тис. грн., при цьому заборгованість за природний газ перед постачальниками, який використовується відповідачем для внутрішніх технологічних витрат склала 103782 тис. грн. За 9 місяців 2023 року дебіторська заборгованість склала 10215 тис. грн, а кредиторська заборгованість склала 118724 тис. грн, при цьому заборгованість за природний газ перед постачальниками, який використовується відповідачем для внутрішніх технологічних витрат склала 104006 тис. грн. Доводить, що із фінансового звіту за 2021 рік дохід відповідача склав 36881 тис. грн, а витрати склали 62151 тис. грн, при цьому дохід від розподілу природного газу, іншої діяльності склав 30131 тис. грн, а витрати від розподілу природного газу, іншої діяльності склали 47592 тис. грн. З фінансового звіту за 2022 рік дохід відповідача склав 34614 тис. грн, а витрати склали 52845 тис. грн, при цьому дохід від розподілу природного газу, іншої діяльності склав 29394 тис. грн, а витрати від розподілу природного газу, іншої діяльності склали 35828 тис. грн. Зазначає, що із фінансового звіту за 9 місяців 2023 року дохід відповідача склав 43091 тис. грн, а витрати склали 24507 тис. грн, при цьому дохід від розподілу природного газу, іншої діяльності склав 30131 тис. грн, а витрати від розподілу природного газу, іншої діяльності склали 47592 тис. грн. Отже, з рядків фінансового звіту за 2021, 2022 роки вбачається, що фінансовий результат від операційної діяльності товариства був збитковий і тільки за 9 місяців 2023 року відповідач отримав прибуток 18584 тис. грн, однак даний прибуток не перекривав виниклу до цього заборгованість за природний газ, використаний на ВТВ у 104006 тис. грн. Доводить, що таке фінансове становище склалося в результаті військової агресії російської федерації проти України та прийняття ряду нормативних актів, які вплинули на результати господарської діяльності Коростишівгаз, а також пов`язане з невиконанням державою взятих на себе зобов`язань згідно чинних нормативних актів.

У Заяві про розстрочення Коростишівгаз доводить, що на підставі постанови НКРЕКП №779 від 15.06.17р. із внесеними змінами постановою №3 від 06.01.21р., здійснює розподіл природного газу населенню в межах м. Коростишів та 60 сільських населених пунктів. Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.22 за вих. №2024/02.0-7.1. військову агресію російської федерації проти України визнано форс-мажорними обставинами з 24.02.2022 року.

Коростишівгаз є підприємством критичної інфраструктури, яке забезпечує незалежність м. Коростишів і сільських населених пунктів. Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 9 Закону України "Про критичну інфраструктуру" визначено, що до життєво важливих функцій та/або послуг, належать, зокрема, енергозабезпечення. Наразі, захист критичної інфраструктури є складовою частиною забезпечення національної безпеки України, тому забезпечення роботи газорозподільної системи у воєнний час є одним з пріоритетних завдань українського Уряду.

Доводить, що ч. 1 ст. 1 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" встановлений мораторій на підвищення цін (тарифів) оператором газорозподільних систем.

Коростишівгаз у Заяві про розстрочення доводить, що п. 1 постанови КМУ №206 від 05.03.22р. "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:

- нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги;

- припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі;

- стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку до дати завершення бойових дій з споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (з місця тимчасового проживання в іноземній державі, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби тощо).

Коростишівгаз у Заяві про розстрочення доводить, що згідно ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що послуга з розподілу природного газу відноситься до житлово-комунальних послуг. Законом №2129-ІХ від 15.03.2022 року розділ ХІІІ Закону України "Про виконавче провадження" доповнено п.10-2, згідно з яким вказано, що до даного пункту тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, - припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації.

Коростишівгаз доводить, що у силу наведених нормативних обмежень, позбавлене можливості припиняти надання послуг з розподілу природного газу населенню, яке не сплачує вартість наданих послуг, позбавлене можливості стягувати заборгованість з пенсіонерів за рахунок їх пенсії, з осіб, які навчаються за рахунок їх стипендій, крім того, відбувається зниження рівня розрахунків внаслідок зменшення абонентів та доходів населення.

У Заяві про розстрочення Коростишівгаз доводить, що до негативних наслідків, у разі ненадання розстрочки виконання рішення суду, зокрема, є:

- рахунки відповідача, при виконанні судового рішення, будуть арештовані в ході примусового виконання рішення суду;

- відповідач буде позбавлений можливості купувати природний газ для забезпечення своїх ВТВ;

- відповідач здійснюватиме несанкціонований відбір природного газу для забезпечення ВТВ, оскільки розподільчі мережі несуть втрати по технологічним причинам і припинити відбір газу неможливо з підстав необхідності безперебійного постачання газу населенню, внаслідок чого зростатиме заборгованість відповідача перед постачальником природного газу або оператором газотранспортної системи.

В свою чергу, Коростишівгаз доводить, що розстрочення виконання судового рішення дозволить відповідачу отримувати дохід від надання послуг з розподілу природного газу і проводити розрахунки з позивачем за наявним боргом. Крім того, допоможе уникнути виникненню заборгованості відповідача по виплаті заробітної плати перед працівниками, можливо їх звільнення з роботи по причині затримки у виплаті заробітної плати і особливо працівників аварійної служби, а також запобігти гуманітарним кризовим ситуаціям.

У запереченні на заяву про розстрочення Газопостачальна компанія заперечує в повному обсязі, зокрема, з підстав того, що вказану заяву подано після закриття підготовчого провадження, тобто 20.11.23р., тоді як ухвалою від 02.11.23р. закрито підготовче провадження. Крім того, на думку Газопостачальної компанії, вказану заяву подано передчасно, оскільки в силу ч. 2 ст. 331 ГПК України, визначено, що після прийняття рішення відповідач подає заяву про відстрочення або розстрочення і така заява окремо призначається до розгляду у десятиденний строк. Посилаючись на ч. 6 ст. 238 ГПК України доводить, що даною нормою не передбачено що така необхідність може бути обґрунтована заявою відповідача, тому вважає, що підстави для її застосування відсутні. Щодо доказів неможливості виконання зобов`язань доводить, що поставка газу відбулася у травні 2022 року і остаточно відповідач повинен був розрахуватися до 30.06.2022 року, в свою чергу, відповідачем фактично не доведено належними та допустимими доказами наявність тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду: відсутності коштів на рахунках; відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення; наявності реальної загрози банкрутства.

Газопостачальна компанія доводить, що наведений відповідачем у Заяві про розстрочення виконання рішення перелік обставин не є тими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та вказує, що ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, а відповідно нерентабельність та неприбутковість відповідача стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, оскільки в протилежному випадку порушується принцип збалансованості інтересів сторін. На спростування доводів Коростишівгазу щодо посилання на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року за вих. №2024/02.0-7.1 зазначає, що засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) здійснюється сертифікатом про такі обставини, оскільки такий лист ТПП не передбачений ані ст.ст. 14 та 141 Закону, ані положеннями Регламенту, не містять посилання на зобов`язання, неможливість виконання якого спричинено настанням таких форс-мажорних обставин. Щодо застосування принципу співмірності доводить, що надання відстрочення виконання вказаного рішення судом не стимулює процедуру погашення заборгованості, а сприяє боржнику і в подальшому порушувати свої зобов`язання, оскільки надання розстрочки буде порушувати майнові інтереси стягувача, внаслідок перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах. Несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу. Щодо обов`язковості виконання рішення суду Газопостачальна компанія доводить, що розстрочка без обґрунтованих на те мотивів, надана на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим. Доводить, що відповідач фактично вже відстрочив виконання свого обов`язку з погашення заборгованості 17 місяців та всупереч інтересів позивача просить ще надати відстрочення виконання рішення на 12 місяців.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" згідно постанови НКРЕКП від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензування постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Газопостачальну компанію визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

2. Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2501 "Про затвердження Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затверджено Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії".

Цей Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" (п. 1.1. Типового договору).

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2496 та є однаковими для всіх споживачів України (п. 1.2. Типового договору).

Цей Договір є договором приєднання.

При укладенні цього Договору зі споживачем ураховуються вимоги статтей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Цей Договір вважається укладеним зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п. 1.3. Типового договору).

За цим Договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (п. 2.1. Типового договору).

Обов`язковою умовою для постачання природного газу споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу або Оператором ГТС договору транспортування природного газу (для прямих споживачів) (п. 2.2. Типового договору).

Постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п. 3.1. Типового договору).

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті (п. 4.1. Типового договору).

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п. 4.2. Типового договору).

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3. Типового договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4. Типового договору).

За невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством (п. 8.1. Типового договору).

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником (п. 11.1. Типового договору).

3. Факт включення Коростишівгаз до реєстру споживачів як постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля Газопостачальної компанії як постачальника "останньої надії" підтверджується листом оператора ГТС від 25.11.22р. за №ТОВВИХ-22-12812 та інформацією щодо остаточною алокації відборів газу, з ЕІС-кодом 56Х01W, а також довідкою про об`єми встановленого постачальником природного газу та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56Х01W.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 01 жовтня 2021 року ціна природного газу, що постачається постачальником "останньої надії" щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника "останньої надії", затвердженого постановою КМУ від 30 вересня 2015 року №809 в редакції постанови КМУ №1102.

Архів ціни постачальника "останньої надії" для непобутових споживачів оприлюднено на сайті Газопостачальної компанії .

4. Факт належного виконання зобов`язань Газопостачальною компанією по поставці природного газу як постачальником "останньої надії" підтверджується Актом №8572 приймання-передачі природного газу від 31.05.22р. за період травня 2022 року в об`ємі 143,82160 тис. м.куб. на загальну суму 6 325 877, 17 грн.

13 червня 2022 року за №17837 Газопостачальна компанія надала Коростишівгаз рахунок на оплату (природний газ) на суму 6 325 877, 17 грн.

5. У встановлений Типовим договором строк Коростишівгаз виставлений до оплати рахунок за природний газ не сплатив, у зв`язку з чим ТОВ "ГК "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з цим позовом.

6. Спір у справі виник внаслідок невиконання Коростишівгаз грошового зобов`язання по сплаті коштів за отриманий природний газ від постачальника "останньої надії" за період травня 2022 року у загальному обсязі 143 821, 60 м.куб на суму 6 325 877, 17 грн.

7. В ході судового розгляду справи Коростишівгаз визнав заборгованість за отриманий природний газ за період травня 2022 року на суму 6 325 877, 17 грн. Оскільки Газопостачальна компанія відмовилася підписати мирову угоду для її затвердження судом у цій справі, Коростишівгаз скористався правом заявити клопотання про розстрочення виконання рішення суду строком на 12 місяців.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

1. Згідно з частинами першою, другою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

2. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналіз укладеного між сторонами Типового договору підпадає під правове регулювання договору поставки.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

3. Згідно із пунктом 1 розділу VI Правил постачання договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до Правил постачання діючий постачальник - постачальник природного газу, до реєстру споживачів якого включений cпоживач у відповідному періоді постачання.

Судом встановлено, що між Коростишівгаз та Газопостачальною компанією укладено договір постачання природного газу, пунктом 3.1 якого передбачено, що постачання газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Судом встановлено, що згідно інформації щодо закріплення споживача з ЕІС-кодом 56Х1W в Реєстрі споживачів постачальників, Коростишівгаз значиться з дати початку з 01.01.22р. до 31.05.22р.

4. Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 ГК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

5. Матеріалами справи підверджено, що Газопостачальна компанія за період травня 2022 року надала Коростишівгазу природний газ на загальний обсяг 143, 82160 тис. м. куб на загальну суму 6 325 877,17 грн., про що свідчить Акт №8572 приймання-передачі природного газу від 31 травня 2022 року.

Суд констатує, що Коростишівгаз не оспорює суму наявної заборгованості на суму 6 325 877, 17 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає доведеною позовну вимогу про стягнення заборгованості за природний газ за травень 2022 року на суму 6 325 877, 17 грн.

6. Щодо заяви Коростишівгаз про надання розстрочки виконання рішення суду строком на один рік.

6.1. Господарський суд, розглянувши подану заяву, дійшов висновку її задовольнити, мотиви суду такі.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (рішення Суду у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004).

Поширюючи критерії "розумного " строку виконання судового рішення аналогічні тим, що застосовуються до строку розгляду справи, Суд вважає, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Суду у справі від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України"). Короткі затримки, менші ніж один рік, наголошує Суд, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (ухвала Суду від 07.10.2003 у справі "Корнілов та інші проти України").

В п.2.3 мотивувальної частини Рішення КСУ від 26.06.2013 №5-рп/2013 зазначено, що у Господарському процесуальному кодексі України передбачено дві стадії, на яких суд може вирішувати питання про розстрочку виконання рішення, а саме: при винесенні рішення по суті справи, що відображається в мотивувальній та резолютивній частинах рішення (пункт 3 частини першої, частина друга статті 84), а також у наказі господарського суду; та під час виконання рішення суду (виконавчого провадження) шляхом винесення окремого процесуального документа (ухвали) про розстрочку виконання рішення (частина третя статті 121).

Розстрочка виконання рішення суду, як вважає Конституційний Суд України, означає виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. За змістом частини другої статті 84 Кодексу строки виконання рішення частинами (сплата грошових сум частками тощо) визначаються судом.

Конституційний Суд України також зазначає, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

За судовою практикою, як встановив Конституційний Суд України, до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать, зокрема, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Висновки Конституційного Суду України суд вважає релевантними до застосування при вирішенні питання надання розстрочки виконання рішення суду за нормами ст. 331 чинного ГПК України (надалі - Кодекс) за змістом є тотожними нормам ст.121 ГПК України в попередній редакції.

6.2. Згідно з ч. 1 ст.239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

У разі необхідності, у резолютивній частині рішення суду вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення (п. 2 ч. 6 ст.238 ГПК України).

У Господарському процесуальному кодексі України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (частини перша і п`ята статті 331 цього Кодексу).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).

Отже, питання про розстрочення виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумного строку розстрочення.

6.3. Принцип змагальності сторін полягає, зокрема, у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК). Подібні положення містяться у ч.1 ст.74 ГПК, яка передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже процесуальне законодавство визначає чіткі стандарти мотивування судових рішень.

В рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01.07.2003 (заява №37801/97) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

В рішеннях ЄСПЛ "Вєрєнцов проти України" 11.04.2013 (заява №20372/11), "Проніна проти України" від 18.07.2006 (заява №63566/00), "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 (заява №42310/04) ЄСПЛ наголосив, що принцип справедливості, закріплений у п.1 ст. 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретні, доречні та важливі доводи, наведені заявником.

6.4. Суд враховує те, що листом вих. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

На дату ухвалення цього рішення в Україні діє воєнний стан, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 з подальшими змінами та який, наразі, триває.

6.5. Суд приймає до уваги те, що Коростишівгаз наявний борг на суму 6 325 877, 17 грн не оспорює та в межах підготовчого провадження вживав заходів щодо укладення з Газопостачальною компанією мирової угоди.

Суд враховує, що як вбачається із фінансових звітів за 2021, 2022 роки та 9 місяців 2023 року, зокрема, у 2021 році дохід від розподілу природного газу, іншої діяльності склав 30131 тис. грн, а витрати від розподілу природного газу, іншої діяльності склали 47592 тис. грн. За 2022 рік дохід від розподілу природного газу, іншої діяльності склав 29394 тис. грн, а витрати від розподілу природного газу 35828 тис. грн, а за 9 місяців 2023 року дохід від розподілу природного газу, іншої діяльності склав 30131 тис. грн, а витрати від розподілу природного газу, іншої діяльності склали 47592 тис. грн.

6.6. Суд враховує, що Коростишівгаз здійснює свою діяльність у межах населених пунктів м. Коростишів та 60 сільських населених пунктів, спрямовану на задоволення потреб, зокрема, населення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Коростишівгаз є підприємством критичної інфраструктури, до життєво важливих функцій та/або послуг, належать, серед іншого, енергозабезпечення.

6.7. В межах вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду суд враховує також і інші обставини, які об`єктивно впливають на фінансову можливість виконання зобов`язань Коростишівгаз перед Газопостачальною компанією.

Так, в силу Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" встановлено мораторій на підвищення цін (тарифів) оператором газорозподільних систем.

Крім того, постановою КМУ №206 від 05.03.22р. "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: - нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; - припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі; - стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією [...].

Також, розділом XIII доповнено пункт 10-2 згідно із Законом №2129-IX від 15.03.2022 із змінами, згідно з яким в Законі України "Про виконавче провадження" зокрема, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації) (ч. 3).

6.8. Суд враховує, що відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.

В такий спосіб суд вважає необґрунтованими доводи Газопостачальної компанії про те, що Коростишівгаз фактично відстрочив виконання свого обов`язку з погашення заборгованості на 17 місяців.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін (постанова Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16).

При вирішенні питання про надання розстрочки суд дотримується балансу інтересів як стягувача так і боржника, позаяк останній не може надаватися виключно в інтересах боржника, із посиланням на необхідність поліпшення його фінансового стану, адже товариство стягувача також знаходиться в складних економічних умовах.

При цьому слід зазначити, що розстрочення виконання рішення суду - це не спосіб уникнути відповідачем відповідальності, а навпаки організація та створення умов для подальшого виконання рішення суду.

6.9. Заперечення Газопостачальної компанії щодо строку подання Коростишівгаз заяви про розстрочення, подану 20.11.23р., тобто після закриття підготовчого провадження 02.11.23р., суд визнає необґрунтованими з огляду на норми ст. 207 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що вирішення питання про розстрочення виконання рішення перебуває в межах дискреційних повноважень господарського суду першої інстанцій не тільки на стадії виконання рішення суду, але і на стадії ухвалення рішення суду, про що суд зазначав раніше.

6.10. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

З урахуванням наведеного, суд вважає справедливим розстрочити Коростишівгаз рішення суду на загальну суму 6 325 877,17грн на один рік рівними частинами.

Щодо розподілу судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом Газопостачальна компанія сплатила судовий збір на суму 94 888, 16 грн за позовну вимогу про стягнення 6 325 877, 17 грн.

Частиною 1 ст. 130 ГПК України визначено, що у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, вст ановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на вказане, суд ухвалює повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ) з Державного бюджету України 50% судового збору на суму 47 444, 08 грн сплаченого згідно з платіжною інструкцією на загальну суму 94 888, 16 грн.

Керуючись статтями 123, 129, ч. 1 ст. 130, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Коростишівгаз" (вул. Київська, 55, м. Коростишів, Житомирської області, 12501, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ): 6 325 877, 17 грн основного боргу, 47 444, 08 грн судового збору. Видати наказ.

3. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 05.12.23р. на загальну суму 6 325 877, 17 грн протягом 12 місяців згідно графіку:

- до 05 січня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість) грн;

- до 05 лютого 2024 року - 527 156, 43 грн (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 березня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 квітня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 травня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 червня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 липня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 серпня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 вересня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 жовтня 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість грн 43 коп);

- до 05 листопада 2024 року - 527 156, 43 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 43 коп);

- до 05 грудня 2024 року - 527 156, 44 (п`ятсот двадцять сім тисяч сто п`ятдесят шість гривень 44 коп).

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ, 04116, ) з Державного бюджету України 50% судового збору на суму 47 444, 08 грн сплаченого згідно з платіжною інструкцією на загальну суму 94 888, 16 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.12.23

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу на ел. пошту:

3- відповідачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1