ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023м. ДніпроСправа № 904/1795/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Курінової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м. Дніпро

про визнання відсутньою права вимоги

Представники:

від позивача: Черненков Д.В., ордер серія АЕ 1120771 від 27.10.2022 року, адвокат;

від відповідача: Чередниченко О.С., довіреність ДнЕП221222005 від 22.12.2022 року, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області через систему "Електронний суд" з позовом від 10.04.2023 № б/н, в якому просить визнати відсутність права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" та кореспондуючого даному праву обов`язку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" стосовно оплати послуг щодо розподілу електричної енергії за спожиту електричну енергію у точці обліку 64-140.03 Котельня м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 90Д, відповідно до рахунку № 111/64-140/11/3/1 Тариф за період з січня 2019 по лютий 2020 на загальну суму 29 711 грн 93 коп. та рахунків за період з березня 2020 по жовтень 2020, які розраховані за тарифом, встановленим у відповідності до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177.

Позивач витрати зі сплати судового збору в сумі 2 270 грн 00 коп. та витрати на професійну правову допомогу, розмір яких відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку складає 14 500 грн 00 коп., просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначає про те, що здійснені відповідачем донарахування вартості спожитої позивачем електроенергії за минулі періоди (січень 2019 - вересень 2020), оплачені позивачем за іншими тарифами, ніж визначені в договорі про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, є неправомірним.

Ухвалою господарського суду від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 15.06.2023.

18.05.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву від 18.05.2023 № б/н, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з огляду на таке.

Посилаючись на норми Закону України «Про ринок електричної енергії», на Правила ПРРЕЕ та на норми Податкового кодексу України, відповідач стверджує про те, що об`єкт споживання котельня (ЕІС- код 62Z693) не є об`єктом житлової нерухомості, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для приєднання такого об`єкта на умовах комерційної пропозиції «Побутова» постачальником універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» для індивідуальних побутових споживачів.

Отже, на думку відповідача, у період з 01.01.2019 по 17.10.2020 постачання електричної енергії об`єкту котельня (ЕІС- код 62Z693) відбувалося саме на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» постачальником універсальних послуг ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» для малих не побутових споживачів.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що тариф згідно якого здійснено перерахунок позивачу за постачання електричної енергії об`єкту котельня (ЕІС- код 62Z693) був застосований правомірно.

Крім того, відповідач заперечує стосовно визначеної позивачем суми гонорару у розмірі 11 500 грн 00 коп., з огляду на те, що складність даної справи не відповідає заявленим адвокатом витратам і є неспівмірною розміру витрат, заявлених адвокатом у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду від 15.06.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів за ініціативою суду, підготовче засідання відкладено на 04.07.2023.

22.06.2023 відповідачем до суду повторно направлено відзив на позовну заяву від 21.06.2023 № б/н, в якому просить відмовити у задоволені позовних вимог; додає докази направлення відзиву позивачу.

04.07.2023 позивачем до суду надано відповідь на відзив № б/н та без дати, в якій останній зазначає про те, що юридичною підставою для оплати позивачем спожитої електроенергії за тарифом для населення протягом спірного періоду був договір про постачання електричної енергії та виставлені відповідачем рахунки.

На думку позивача, донарахування відповідачем вартості спожитої позивачем електроенергії за минулі періоди, оплачені позивачем за іншими тарифами, ніж визначені в договорі, є неправомірним.

Крім того, позивач посилаючись на п. 62 ст. 1.2.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії та на п. 1.1.2 ПРРЕЕ зазначає про те, що ОСББ «Дружний» є саме колективним публічним споживачем, а не малим побутовим споживачем, як зазначає відповідач.

З огляду на викладене, позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Того ж дня позивачем до суду надано заяву б/н та без дати, в якій просить суд провести підготовче засідання 04.07.2023 без участі представника позивача та за результатами розгляду постановити ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

04.07.2023 підготовче засідання не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному.

14.07.2023 відповідачем до суду надані заперечення на відповідь на відзив від 14.07.2023 №30520/DNEP, в яких вважає доводи позивача, викладені у відповіді на відзив, необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, правова позиція, на яку посилається відповідач, аналогічна позиції, викладеній у відзиві на позов.

Після усунення обставин перебування головуючого судді на лікарняному, ухвалою господарського суду від 12.10.2023 застосовані розумні строки для розгляду справи у підготовчому провадженні, підготовче засідання у справі призначено на 09.11.2023.

Ухвалою господарського суду від 09.11.2023 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 28.11.2023.

У судовому засіданні 28.11.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити; представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позов, крім того, останнім було зазначено про те, що саме через технічну помилку позивачу здійснювалися неправильні нарахування оплати послуг щодо розподілу електричної енергії за спожиту електричну енергію у точці обліку 64-140.03 Котельня, у зв`язку з чим було здійснено коригування ціни за надані послуги.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність підстав для здійснення відповідачем позивачу перерахунку за оплату послуг щодо розподілу електричної енергії за спожиту електричну енергію у точці обліку 64-140.03 Котельня, за тарифом, встановленим у відповідності до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 затверджено "Правила роздрібного ринку електричної енергії" (далі ПРРЕЕ).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у відповідності із Законом та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 13 розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами (п. 1.2.15. ПРРЕЕ).

Споживач перед укладенням договору про постачання електричної енергії має обрати відповідну комерційну пропозицію та зазначити її у заяві-приєднані до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Така комерційна пропозиція є невід`ємним додатком до договору (п. 3.2.10. ПРРЕЕ).

Також пунктом 7 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 передбачено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Отже, публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг не потребує підпису сторін, а укладається у порядку, визначеному вище.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" (далі - позивач, споживач) приєдналось до публічного договору про постачання електричної енергії споживачу за особовим рахунком № 64-140/11 на умовах комерційної пропозиції "Побутова" постачальника електричної енергії ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" (далі - комерційна пропозиція) шляхом споживання електричної енергії та сплати рахунків.

01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір).

Пунктом 1.1. договору встановлено, що цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим не побутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Згідно з п. 1.2 договору умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Постачальник купує електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, величина встановленої потужності яких не перевищує 30кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами на підставі укладеного між ним та побутовим споживачем договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством відповідно до додатку 2 до цього договору (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 3.1 договору умови надання універсальних послуг споживачу визначаються комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору та повинні передбачати наступне:

ціни на електричну енергію для споживача повинні бути економічно обґрунтованими, прозорими, недискримінаційними і формуватися постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором;

споживач має право змінювати постачальника без сплати будь-яких штрафних санкцій на користь такого постачальника у разі дострокового розірвання цього договору.

Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (п. 3.3 договору).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (п. 5.2 договору).

Ціна на електричну енергію визначається постачальником у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у п. 3.1. глави 3 цього договору та у відповідності до методики (порядку) розрахунку ціни на електричну енергію, затвердженої регулятором (п. 5.3. договору).

Згідно з п. 5.4 договору збільшення ціни на електричну енергію може бути здійснено лише у разі дотримання умов надання універсальних послуг, визначених у пункті 3.1 глави 3 цього договору.

У відповідності до п. 5.5 договору ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, встановлена регулятором, повинна бути обов`язковою для сторін з дати її введення в дію.

Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування (п. 5.6 договору).

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до споживача диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію суми, вказані в рахунках, можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів) (п. 5.7 договору).

Розрахунковим періодом за цим місяцем є календарний місяць (п. 5.8. договору).

Пунктом 5.10 договору встановлено, що оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг, згідно з умовами цього договору (п. 6.2. договору).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричною енергією, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1 договору).

У розділі "Ціна" Комерційної пропозиції (додаток 3 до договору постачання) визначено, що постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електроенергію, які розраховуються у відповідності до постанов, затверджених НКРЕКП.

У розділі "Термін оплати" Комерційної пропозиції (додаток 3 до договору постачання) визначено, що колективний побутовий споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії не рідше, як один раз на місяць за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим.

Оплата колективним побутовим споживачем за спожиту електричну енергію має бути здійснена у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду не залежно від дати отримання/не отримання рахунку.

Договір укладається на строк до 30.06.2019. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов (розділ "Термін дії договору" Комерційної пропозиції).

Як убачається з матеріалів справи (а.с. 12-43), на виконання умов договору від 01.01.2019 у період з січня 2019 року по лютий 2020 року, відповідачем виставлялися позивачу рахунки на оплату за спожиту електроенергію, з яких вбачається, що розрахунок за постачання електричної енергії здійснювався за цінами (тарифами) для побутових споживачів (для населення) за Комерційною пропозицією «Побутова», що складав 1.4 00000 грн/кВт*год, за трьома точками обліку:

- 64-140.01 ліфт, сх/кл, насосна; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д;

- 64-140.02 ліфт, сх/кл.; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д;

- 64-140.03 Котельня; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д.

Позивачем, виставлені відповідачем рахунки, були сплачені в повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких долучені до матеріалів справи.

10.03.2020 відповідачем було виставлено позивачу рахунок № 111/64-140/11/3/1 тариф за період з січня 2019 року по лютий 2020 року на загальну суму 29 711 грн 93 коп. (а.с. 44), відповідно до якого було змінено тариф для побутових споживачів у розмірі 1.400000 грн/кВт за минулий сплачений період для точки обліку 64-140.03 Котельня, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90 Д на тариф для малих непобутових споживачів у розмірі 2.13291 грн/кВт*год.

У подальшому, в період з березня 2020 року по вересень 2020 року, відповідачем виставлялися позивачу рахунки на оплату за спожиту електроенергію, з яких вбачається, що нарахування за двома точками обліку 64-140.01 ліфт, сх/кл, насосна; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д та 64-140.02 ліфт, сх/кл; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д, здійснювалось за тарифом для побутових споживачів (для населення) у розмірі 1.400000, а для точки обліку 64-140.03 Котельня; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д, за тарифом для малих непобутових споживачів у розмірі 2.132910 грн/кВт, у зв`язку з чим вартість спожитої електричної енергії за вказаний період збільшилась на 7 045 грн 53 коп.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує про те, що зміна відповідачем тарифу для точки обліку 64-140.03 Котельня; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д була здійснена неправомірно, у зв`язку з чим у позивача відсутній обов`язок стосовно оплати послуг щодо розподілу електричної енергії у точці обліку 64-140.03 Котельня; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д за період з січня 2019 року по лютий 2020 року на загальну суму 29 711 грн 93 коп. та рахунків за період з березня 2020 року по вересень 2020 року, в частині збільшення ціни (тарифу) для точки обліку 64-140.03 Котельня; ; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д, на загальну суму 7 045 грн 53 коп.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень статей 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України).

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Господарським судом встановлено, що Споживачем електричної енергії відповідно до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 за особовим рахунком 64-140/11 є Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний".

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна (ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно з частиною 2 ст. 382 ЦК України, частиною 1 ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 1 ст. 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Таким чином, власники квартир і виділених нежитлових приміщень, щодо яких оформлено право власності на певну особу (певних осіб), у багатоквартирному будинку є співвласниками спільного майна в ньому.

Статтями 4 та 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках).

Згідно із ст. 12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління.

Факт створення у багатоквартирному будинку за адресою: м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д - ОСББ "Дружний" є підтвердженням надання власниками квартир повноважень ОСББ щодо управління, утримання і використання спільного майна цього багатоквартирного будинку.

Відповідно до абз.49 п.1.1.2. ПРРЕЕ побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Тобто, відповідач є побутовим споживачем і відповідно до умов Договору і чинного законодавства України споживає електричну енергію для власних побутових потреб.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласники зобов`язані разом з іншим забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна.

Згідно із статтею 12 вказаного Закону, витрати на управління багатоквартирним будинком включають, зокрема: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку, а також витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна.

Особливості застосування тарифів на електроенергію для населення регулюються Порядком застосування тарифів на електроенергію, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.04.2012 №49 (надалі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку, до категорії населення належать фізичні особи (громадяни), які споживають електричну енергію для власних побутових потреб у житлових будинках, квартирах (у тому числі квартирах, які розташовані на цокольних поверхах багатоквартирних житлових будинків), гуртожитках; для потреби особистого селянського господарства, присадибних і садових ділянок, дач; для освітлення особистих гаражів та боксів.

Населенню, яке розраховується з ліцензіатом за загальним розрахунковим засобом обліку та об`єднане шляхом створення юридичної особи, відпуск електричної енергії проводиться за тарифами для населення (пункт 2.1.1 Порядку).

Відповідно п.1.1.2. ПРРЕЕ (які були чинні станом на момент виникнення спірних правовідносин) об`єкт побутового споживача - житловий будинок (частина будинку), квартира або будівля, які розміщені за однією адресою та належать одній фізичній особі або декільком фізичним особам на правах власності або користування.

Згідно із Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги", електрична енергія, яка витрачається на технічні (загальні) потреби освітлення місць загального використання, ліфти, насосні станції підкачки води та інше входить до комунальної послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Саме за комунальну електроенергію сплачує ОСББ. Оплата будь-якої іншої електричної енергії, яка витрачається не на технічні цілі зазначеними законодавчими актами не передбачена.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З наданих до матеріалів справи доказів не вбачається, що спірна електроенергія, яка надавалася за точкою обліку 64-140.03 Котельня, використовувалася Споживачем для професійної та/або господарської діяльності, втім господарським судом встановлено, що Споживачем використовувалася електроенергія за спірним об`єктом 64-140.03 Котельня; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90 Д саме для забезпечення власних побутових потреб фізичних осіб - мешканців будинку.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно здійснено нарахування за спожиту електричну енергію Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" за об`єктом 64-140.03 Котельня; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90 Д, застосовуючи тариф відповідно до умов комерційної пропозиції «Універсальна» для малих непобутових споживачів, оскільки позивач є побутовим споживачем та повинен сплачувати за об`єктом 64-140.03 Котельня; м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90 Д за тарифами встановленим відповідно до комерційної пропозиції «Побутова».

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, а також виходячи з системного аналізу норм діючого законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність посилання позивача у позовній заяві про наявність достатніх правових підстав для визнання відсутньою права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" та кореспондуючого даному праву обов`язку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" стосовно оплати послуг щодо розподілу електричної енергії за спожиту електричну енергію у точці обліку 64-140.03 Котельня м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 90Д, відповідно до рахунку № 111/64-140/11/3/1 Тариф за період з січня 2019 по лютий 2020 на загальну суму 29 711 грн 93 коп. та рахунків за період з березня 2020 по жовтень 2020, які розраховані за тарифом, встановленим у відповідності до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177.

Щодо обраного позивачем способу захисту, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В положеннях п. 7 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення.

Такий спосіб захисту як визнання припиненим правовідношення включає в себе і визнання відсутнім права вимоги (оскільки задоволення вимоги про визнання певних прававовідносин припиненими матиме наслідком припинення всіх прав вимоги у таких правовідносинах, в той час як визнання відсутнім права вимоги можливе лише якщо таке право припинилось). Відтак, суд робить висновок, що такі способи захисту як припинення правовідношення та визнання відсутнім права вимоги співвідносяться як ціле та частина відповідно.

При цьому, суд відзначає, що встановлення законодавцем такого способу захисту як припинення правовідношення (певного зобов`язання) є способом захисту інтересу позивача шляхом встановлення правової визначеності у певних правовідносинах учасників спору.

Водночас, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 7 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права в інший, визначений Законом спосіб.

Тобто відповідне судове рішення про визнання відсутнім права має забезпечити, щоб обидві сторони спірних правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх, а тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.

Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього належним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу.

Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, чи відсутність відповідного зобов`язання в цілому, адже саме вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін щодо відповідного зобов`язання.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора чи встановлення припинення спірного зобов`язання, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з окремим позовом про визнання припиненим зобов`язання / відсутнім права вимоги не є належним способом захисту.

Тотожний по своїй суті висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц.

Зважаючи на той факт, що кредитором - Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" не ініційовано судового процесу за спірними правовідносинами, господарський суд дійшов висновку, що позивачем обраний належний спосіб захисту.

Також, господарський суд вважає за необхідним зазначити про те, що посилання відповідача на абзац 36 пункту 1.1.2 розділу І ПРРЕЕ, яким визначено, що об`єкт побутового споживача - квартира, житловий будинок (частина будинку), приватне домогосподарство, садовий будинок та інші об`єкти житлової нерухомості, визначені у пункті 14.1.129 Податкового кодексу України, що належать індивідуальному побутовому споживачу на праві власності або користування та яким присвоєні окремі адреси, а також земельна ділянка, призначена для індивідуального житлового будівництва зазначених об`єктів житлової нерухомості, до уваги не приймаються, оскільки Правила в даній редакції були чинні лише з 12.10.2022, а не в період виникнення спірних правовідносин.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, господарський суд зазначає, що інші доводи та міркування, викладені відповідачем у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Загальні питання повернення сплачених сум судового збору врегульовано статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір"); закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно платіжного доручення № 244 від 27.10.2021 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 270 грн 00 коп., в той час, як відповідно до зазначеного сума судового збору повинна складати 2 147 грн. 20 коп.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір в більшому розмірі, сплачений судовий збір підлягає поверненню із державного бюджету у розмірі 122 грн 80 коп. за клопотанням позивача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати відсутність права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, буд. 7, ) та кореспондуючого даному праву обов`язку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" (49000, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д, ) стосовно оплати послуг щодо розподілу електричної енергії за спожиту електричну енергію у точці обліку 64-140.03 Котельня м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 90Д, відповідно до рахунку № 111/64-140/11/3/1 Тариф за період з січня 2019 по лютий 2020 на загальну суму 29 711 грн 93 коп. та рахунків за період з березня 2020 по жовтень 2020, які розраховані за тарифом, встановленим у відповідності до Порядку формування цін на універсальні послуги, затвердженого постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1177.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, буд. 7, ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дружний" (49000, м. Дніпро, вул. Січових стрільців, 90Д, ) 2 147 грн 20 коп. - витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 28.11.2023.

Суддя І.А. Рудь