ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. Справа №914/2070/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.,

Суддів Зварич О.В.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Кострик К.,

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

третьої особи: не з`явився;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний інвестиційний банк №02-93/6-190 від 14.11.2023 (вх. суду від 16.11.2023 №01-05/3409/23)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року, (суддя У.І. Ділай, м. Львів) про призначення експертизи

у справі №914/2070/23

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний інвестиційний банк, м. Ужгород

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Ратуша, м. Львів

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Гал-Леобуд, м. Львів

про звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог клопотання і ухвали суду першої інстанції.

Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором іпотеки від 22 жовтня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колдубай Н.П. за р.№2507, на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша», а саме нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, буд.242 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), на користь Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» в рахунок часткового погашення заборгованості по Договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 в сумі 30 680 755, 27 грн. шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

19 вересня 2023 року від відповідача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-оціночної експертизи, в обґрунтування необхідності проведення якої відповідач покликався на те, що 18 червня 2023 року замовив в ФОП Щербаня Сергія Івановича, який є суб`єктом оціночної діяльності, проведення оцінки нежитлових приміщень загальною площею 2974,9 кв.м. за адресою м.Львів, вул.Городоцька, 242 (предмет іпотеки). Відповідно до звіту та висновку, що прорецензований Гохбергом Ігорем Ісааковичем, який є суб`єктом оціночної діяльності та заслуженим експертом-оцінювачем, вартість предмета іпотеки, станом на 25 серпня 2023 року, становить 45 079 000,00 грн., що перевищує вартість, визначену суб`єктом оціночної діяльності ПП «Алекс-Хуст», у розмірі 21 731 645,00 грн., яка була визначена на замовлення позивача, та зазначена ним як ціна позову.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року у справі № 914/2070/23 призначено судову оціночно-будівельну експертизу та провадження у справі зупинено.

Суд першої інстанції, перевіривши наявні в справі докази, задоволив клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи та зупинив провадження у справі, мотивуючи таке рішення необхідністю визначення відповідності виконаної оцінки спірного нерухомого майна при поданні позову до Господарського суду Львівської області та розрахунку суми судового збору, який належить до сплати у цьому спорі, натомість визначення цих питань потребує проведення спеціальних досліджень та володіння спеціальними знаннями.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 14.11.2023 №02-93/6-190 (вх. № 01-05/3514/23 від 16.11.2023). 22 листопада 2023 року Акціонерне товариство «Комерційний інвестиційний банк» подало другу апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року, в якій просить скасувати вказану ухвалу та поновити строк на подання скарги, оскільки у день проголошення оскаржуваної ухвали представнику позивача не було вручено копію повного тексту ухвали суду, а зі змістом такої останній ознайомився лише 21 листопада 2023 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Враховуючи те, що апеляційне провадження відкрито за первинно поданою апеляційною скаргою від 14 листопада 2023 року, другу апеляційну скаргу АТ «Комерційний інвестиційний банк» суд розцінює як доповнення до апеляційної скарги, подані з повідомленням інших учасників у справі, та враховуючи клопотання скаржника, поновлює строк для подання таких.

Так, у апеляційній скарзі із врахуванням доповнень до неї апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року у справі №914/2070/23, відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що визначення ціни позову при розгляді справи про звернення стягнення на предмет іпотеки не входить до предмету доказування у цій справі. Водночас суд під час розгляду справи по суті може вирішити питання встановлення та розподілу судового збору з висновку про вартість предмета іпотеки, який було складено суб`єктом оціночної діяльності ПП «Алекс-Хуст» та наданий позивачем при зверненні із позовною заявою до суду, звіту та висновку ФОП Щербань С.І., який був наданий відповідачем, та відповідно вартістю предмету іпотеки, яка визначена в договорі іпотеки від 22 жовтня 2019 року.

На переконання апелянта, призначення експертизи у цій справі є необґрунтованим затягуванням розгляду справи, яке сприяє відповідачу уникати відповідальності як іпотекодавця за договором іпотеки від 22 жовтня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Колдубай Н.П. за р.№2507.

У доповненнях до апеляційної скарги апелянт звертає увагу й на те, що початкова ціна предмета іпотеки не є обов`язковою складовою рішення суду у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, більше того у разі визначення способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону, ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 16.11.2023 склад колегії з розгляду справи №914/2070/23 визначено: головуючий суддя Бонк Т.Б., судді: Зварич О.В. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний інвестиційний банк» №02-93/6-190 від 14.11.2023.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року розгляд справи призначено на 12.12.2023. Ухвалою суду від 05 грудня 2023 року задоволено клопотання скаржника про проведення судового засідання 12 грудня 2023 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи EasyCon.

Представники учасників у справі в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету, підписаними відповідальним працівником суду. Поряд з тим, представник апелянта не забезпечив проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.12 ст.270 ГПК України).

Оскільки явка представників учасників у справі в судове засідання не визнавалася обов`язковою, зважаючи на належне повідомлення таких про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їхньої відсутності.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а оскаржувана ухвала до скасування з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано нормами статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі, в тому числі, у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.3 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

З огляду на наведені норми, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Водночас, призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, таке вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи, із з`ясуванням правової позиції сторін щодо експерта чи експертної установи та формулювання питань, поставлених на розгляд експерта.

Предметом розгляду даної справи є вимоги позивача щодо звернення стягнення на належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Ратуша» нерухоме майно - нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: вул.Городоцька, 242, загальною площею 2974,9 кв.м. в рахунок часткового погашення заборгованості по Договору кредиту №02-1/3к-49 від 26.10.2010 в сумі 30 680 755, 27 грн. шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною, яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що між AT «Комінвестбанк» і ТОВ «Гал-Леобуд» 26.10.2010 було укладено Договір кредиту за № 02-1/3К-49 та в подальшому додаткові угоди до нього. Для забезпечення повного та своєчасного виконання позичальником зобов`язань за договором кредиту між позивачем та ТОВ «Фірма «Ратуша» укладено договір іпотеки від 22 жовтня 2019 року, відповідно до якого передано нерухоме майно: нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: вул.Городоцька, 242, загальною площею 2974,9 кв.м., які належать Іпотекодавцю на праві приватної власності. Пунктом 3 вказаного Договору іпотеки сторони визначили, що заставна вартість предмета іпотеки становить 31 222 000 грн.

Третя особа ТОВ «Гал-Леобуд» зобов`язання за кредитним договором №02-1/3К-49 від 26.10.2010 року не виконала, що стало підставою для звернення АТ «Комінвестбанк» до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В силу положень п.5.4 вказаного Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється: за рішенням суду; у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно договору про задоволення вимог Іпотекодержателя.

Згідно з положеннями частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

В силу положень частини четвертої вказаної статті Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Окрім цього, частиною другою статті 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Як встановлено ст.41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на електронних аукціонах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» початкова ціна продажу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

В силу положень ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Також, відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна.

З огляду на наведене, початкова ціна предмета іпотеки не є обов`язковою складовою рішення суду у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, та у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронного аукціону, ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційного суду вважає слушними доводи апеляційної скарги в тій частині, що визначення ціни позову при розгляді справи про звернення стягнення на предмет іпотеки не входить до предмету доказування у цій справі та виключає необхідність проведення експертизи щодо питання, поставленого судом першої інстанції перед експертом.

Судова колегія вважає, що у даному випадку, встановлення ринкової вартості предмета іпотеки не відноситься до обставин, які підлягають з`ясуванню під час розгляду спору про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Щодо посилання суду першої інстанції на необхідність визначення відповідності виконаної оцінки спірного нерухомого майна при поданні позову та розрахунку суми судового збору, який належить до сплати у цьому спорі, колегія суддів вважає такі помилковими, з огляду на наступне:

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Позивач, звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки визначив ціну позову 21 731 645 грн., виходячи з вартості предмета іпотеки, встановленої висновком від 20 червня 2023 року, складеним суб`єктом оціночної діяльності ПП «Алекс-Хуст», і відповідно до цієї вартості сплатив судовий збір в сумі 325 974,67 грн.

Разом з тим, статті 162 та 163 ГПК України містять положення, за якими у позовній заяві має зазначатися ціна позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, яка оспорюється за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безакцептному (безспірному) порядку.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Зміст заявленої вимоги про звернення стягнення на майно ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача на підставі кредитного договору, наслідком задоволення таких вимог та виконання судового рішення є припинення грошових вимог позивача.

Отже, позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.02.2019 у справі №907/9/17 та постановах Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №907/628/17, від 14.05.2019 у справі №904/592/18, від 11.06.2020 у справі №917/1368/17, від 12.08.2021 у справі №913/680/17.

Відтак, позовна вимога у цій справі про звернення стягнення на предмет іпотеки носить майновий характер та оплачується судовим збором відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Як вбачається з позовної заяви позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за договором кредиту №02-1/3к-49 від 26 жовтня 2010 року в сумі 30 680 755,27 грн., отже, саме вказана сума і є ціною позову, з якої слід обраховувати суму судового збору.

З огляду на все наведене вище, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про необхідність призначення у справі судової оціночно-будівельної експертизи, з метою визначення ринкової вартості предмета іпотеки, для обчислення судового збору.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Враховуючи наведене, беручи до уваги відсутність правових підстав для призначення у цій справі судової оціночно-будівельної експертизи та відповідно зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що прийняття судом першої інстанції оскаржуваної ухвали має наслідком невиправдане затягування судового процесу та порушення прав позивача, зокрема, на розгляд справи упродовж розумного строку.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами п.6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Серед підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції п. п. 3, 4 ч.1 ст. 280 ГПК України передбачено, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 02.11.2023 року у справі №914/2070/23 належить скасувати на підставі ч. 1 ст. 280 ГПК України, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням положень ст.129 ГПК України, апеляційний суд не вирішує питання щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання позивачем апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, оскільки не вирішує спір по суті. Такий (судовий збір) підлягає розподілу за наслідками вирішення спору Господарським судом Львівської області.

Керуючись ст.ст. 86, 99, 197, 269, 270, 271, п.6 ч.1 ст.275, 280, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний інвестиційний банк №02-93/6-190 від 14.11.2023 (вх. суду від 16.11.2023 №01-05/3409/23) задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 02 листопада 2023 року у справі №914/2070/23 скасувати.

3. В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Ратуша від 19.09.2023 року вх.№3706/23 про проведення оціночно-будівельної експертизи - відмовити.

4. Справу №914/2070/23 направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

6. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2023

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

Суддя О.В. Зварич

суддя Г.Г. Якімець