ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Дніпро Справа № 904/9623/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

при секретарі судового засідання Ліпинському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023р. (суддя Юзіков С.Г., повний текст ухвали складено 07.07.2023р.) у справі № 904/9623/21

за позовом Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича, м. Сновськ, Чернігівська область

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення 761 760,00 грн. за поставлений товар, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023 у даній справі відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича про зміну способу виконання судового рішення від 14.03.2022.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні докази наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, до того ж, до матеріалів справи не додано доказів вжиття державним виконавцем всіх можливих заходів примусового характеру щодо виконання рішення суду, передбачених ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись із вказаною ухвалою, фізична особа-підприємець Бут Віктор Васильович звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву стягувача ФОП Бут В.В. про заміну способу виконання рішення суду від 14.03.2023.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує:

- протягом тривалого періоду, а саме майже рік, жодного платежу на виконання рішення суду від 14.03.2022 на рахунок стягувача не надійшло. Будь-які перемовини не привели до позитивного наслідку. При цьому боржник продовжує свою господарську діяльність та приймає активну участь в аукціонах із продажу металобрухту чорних та кольорових металів та у тендерах із закупівлі товарів (робіт, послуг);

- враховуючи тривалість невиконання судового рішення, а також активну господарську діяльність боржника, стягувач звернувся до господарського суду із заявою про зміну способу виконання рішення суду;

- в даному випадку процес стягнення суми заборгованості ускладнений тим, що Державне підприємство Східний гірничо-збагачувальний комбінат є боржником у значній кількості виконавчих проваджень, які відкриваються щодня.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції відповідач посилається на те, що зазначені позивачем в обґрунтування підстав для застосування положень ст.331 Господарського процесуального кодексу України аргументи не підтверджують обставин про зміну способу виконання судового рішення, а є звичайною та поширеною практикою при здійсненні підприємствами господарської діяльності, а отже не є обставинами, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Антоніка С.Г., судді Іванов О.Г., Березкіна О.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 02.08.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням Антоніка С.Г. з посади судді Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Орєшкіна Е.В., судді Чус О.В., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2023 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/9623/21; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 904/9623/21 до Центрального апеляційного господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату суду від 14.08.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Орєшкіної Е.В. (для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження тощо).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М., судді Чус О.В., Березкіна О.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 15.08.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В. (для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження тощо).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М., судді Дармін М.О., Березкіна О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023р.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.08.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, за наслідком якого відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів головуючого судді Орєшкіна Е.В., судді Дармін М.О., Березкіна О.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.09.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням Орєшкіної Е.В.. з посади судді Центрального апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 21.09.2023 колегією суддів у наведеному вище складі прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023р.; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 05.12.2023р. на 10:30 год.

05.12.2023 сторони наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за їх відсутністю.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 у даній справі позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Східний ГЗК" на користь фізичної особи-підприємця Бут В.В. 720 000,00 грн основного боргу, 36 000,00 грн завдатку, 11 340,00 грн судового збору, 8 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

20.04.2022 господарським судом на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

04.08.2022 Головним державним виконавцем ВПВР Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 69547415.

27.06.2023 до місцевого господарського суду від фізичної особи-підприємця Бут В.В. надійшла заява про зміну способу виконання судового рішення від 14.03.2022.

В обґрунтування наявності підстав для зміни способу виконання рішення суду, заявник посилається на те, що більша частина коштів, отриманих боржником за результатами його господарської діяльності, йдуть в першу чергу на сплату заборгованості із заробітної плати працівникам підприємства та оплату державних платежів - податків, зборів тощо, у зв`язку з чим кількість тих коштів, що залишається на рахунках боржника, є недостатньою для задоволення вимог всіх стягувачів за відкритими виконавчими провадженнями.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (п.9 ч.2 ст.129 Конституції України).

Статтею 1291 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У відповідності до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 N 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, N 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження".

За статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Колегія суддів зазначає, що підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Таким чином, особа, яка подала заяву про зміну способу і порядку виконання рішення повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, яка кореспондуються з нормами статті 20 Господарського кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому частиною другою вищенаведеної норми визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Зміна способу виконання рішення в порядку, визначеному ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, встановлений у рішенні, та припинення здійснення тих заходів, які були визначені у рішенні.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. (Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №904/1478/15).

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке стосується виконавчого провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено статтею 16 Цивільного кодексу України.

В основу судового акту про встановлення чи зміну способу або порядку виконання судового рішення має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно. Оскільки майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення, визначається державним виконавцем у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", господарський суд у своєму наказі не зобов`язаний зазначати конкретне майно, а має вмістити в ньому лише вказівку про звернення стягнення на майно у сумі, що підлягає стягненню за рішенням господарського суду. Наведене не виключає права господарського суду з метою захисту у найбільш ефективний та справедливий спосіб порушених відповідачем майнових прав позивача зазначити у виданому ним наказі й конкретне майно відповідача, на яке слід звернути стягнення, якщо в розпорядженні суду є достовірні дані про його наявність у відповідача.

Таким чином, зміна способу та порядку виконання рішення можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у порядку і спосіб, які встановлені раніше. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, надані на підтвердження таких обставин, за приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Як було зазначено вище, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2022 позов задоволено частково, стягнуто з ДП "Східний ГЗК" на користь ФОП Бут В.В. 720 000,00 грн. основного боргу, 36 000,00 грн. завдатку, 11 340,00 грн. судового збору, 8 000,00 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

Невиконання цього рішення суду стало підставою для звернення позивача із заявою про зміну способу його виконання шляхом зобов`язання ДП "Східний ГЗК" виконати своє зобов`язання в натурі, а саме поставити металобрухт кольорового металу (брухт та відходи кольорових металів і їх сплавів вид: 5 мідь) та/або металобрухт чорних металів (відходів та брухт чорних металів (метали чорних вторинні вид 500, 501) за середньоринковою вартістю включно з вартістю доставки до складу стягувача, у кількості, яка буде еквівалентна сумі боргу у розмірі 775 340,00 грн, стягнутого рішенням господарського суду від 14.03.2022.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що зміст заяви про зміну способу виконання судового рішення свідчить про те, що запропоновані позивачем заходи для виконання судового рішення не відповідають змісту спірних відносин сторін, фактично призводять до зміни обраного позивачем способу захисту права та зміни суті рішення, що не відповідає приписам ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, посилання позивача на неможливість виконання відповідачем рішення господарського суду від 14.03.2022 не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, а також не можуть бути визнані обставинами, що ускладнюють або виключають виконання рішення, зокрема, відсутність у боржника грошових коштів, які підлягають стягненню на користь стягувача за рішенням суду не встановлена.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про зміну способу виконання рішення.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на тривалість невиконання судового рішення, активну господарську діяльність боржника, а також значну кількість виконавчих проваджень відносно боржника, оскільки вказані обставини не є безумовною підставою для зміни виконання вказаного рішення.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржувана ухвала відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали господарського суду у даній справі відсутні.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бут Віктора Васильовича - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2023р. у справі №904/9623/21 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повна постанова складена та підписана 08.12.2023 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз