ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"12" грудня 2023 р.Справа № 924/1242/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Заверухи С.В., розглянувши матеріали справи

за заявою ОСОБА_1 , м. Хмельницький

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи,

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 05.12.2023 року прийнято до розгляду заяву фізичної особи-підприємця Кучерова Анатолія Петровича про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність; призначено підготовче засідання.

Заявник в підготовче засідання 12.12.2023 року не з`явився; причин суду не повідомив.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника боржника, господарський суд встановив та приймає до уваги наступне.

26.09.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики (а.с. 65-66), згідно якого ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 16520 дол. США у строк до 04.06.2022 року. В подальшому, додатковою угодою від 22.06.2022 року, укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , продовжено остаточний термін повернення позики до 04.06.2023 року та збільшено суму до 19040 дол. США.

04.06.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір (а.с. 72-74), за умовами якого ОСОБА_3 забезпечує виконання зобов`язання за договором позики від 26.09.2003 року у вигляді передання в іпотеку ОСОБА_2 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

02.12.2021 року та 05.07.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ "Л.А.І." в особі ОСОБА_4 укладено договори поворотної фінансової допомоги (а.с. 68, 70), згідно яких товариством надано ОСОБА_1 300000,00 грн. поворотної фінансової допомоги до моменту вимоги її повернення, але не пізніше 02.12.2026 року, та 600000,00 грн. до моменту вимоги її повернення, але не пізніше ніж до 05.07.2024 року.

06.06.2022 року між ТОВ "Л.А.І." та ОСОБА_5 укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №2 (а.с. 75), за умовами якого товариство передає ОСОБА_5 право вимоги до ОСОБА_1 згідно договору поворотної фінансової допомоги від 02.12.2021 року. Згідно п. 2.1. договору, він безоплатний.

Тоді ж між тими ж сторонами укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №1 (а.с. 71), за положеннями якого товариство передало ОСОБА_5 право вимоги до ОСОБА_1 за договором поворотної фінансової допомоги від 05.07.2021 року. Згідно п. 2.1. договору, він безоплатний.

Боржником надано план реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність (а.с. 61-64), згідно якого сума вимог кредиторів становить 2642993,94 грн: АТ "Сенс Банк" - 314703,48 грн; АТ "Ідея Банк" - 172158,35 грн; ОСОБА_5 - 900000,00 грн; ТОВ "ФК "ЦФР" - 139658,04 грн та 131369, 65 грн; АТ "Юнекс Банк" - 173403,64 грн; АТ "Таскомбанк" - 116005,84 грн; ОСОБА_2 - 19040 дол. США. З доходів боржником зазначено 6000,00 грн заробітної плати, 1000 грн доходу як самозайнятої особи та 7980,87 грн пенсії. Вимоги кредиторів, які будуть прощені (списані), складають 1437299,00 грн. При цьому, за рахунок продажу квартири та автомобіля боржником запропоновано задоволення вимог кредиторів наступними чином: ОСОБА_2 - 695694 грн, АТ "Ідея Банк" - 50000,00 грн., АТ "Сенс Банк" - 100000,00 грн., ОСОБА_5 - 160000,00 грн, решта кредиторів - по 50000,00 грн.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Хмельницького (а.с. 12), ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Із довідки №К-03-20509 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.05.2023 року (а.с. 10) вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровано ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" (а.с. 13) станом на 16.06.2023 року ОСОБА_1 незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 25.05.2023 року (а.с. 23) на праві власності ОСОБА_1 перебуває квартира площею 49,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та яка перебуває в іпотеці згідно договору іпотеки від 04.06.2021 року, укладеного із ОСОБА_2 . В свою чергу, на праві власності ОСОБА_4 перебуває земельна ділянка площею 0,25 га у с. Водички Хмельницького району, та квартира площею 65,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 22).

Також на праві власності у ОСОБА_6 , дочки боржника, перебуває земельна ділянка площею 0,18 га для ведення особистого селянського господарства та земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також житловий будинок площею 56,1 кв.м (а.с. 183-184).

Відповідно до даних автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с. 35), відкритих виконавчих проваджень із боржником ОСОБА_1 немає.

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з першого кварталу 2020 року по четвертий квартал 2023 року (а.с. 31-34), ОСОБА_1 отримано у першому кварталі 2020 року 70092,66 грн доходу як самозайнята особа від ТОВ "Євролайф Україна ЛТД", 32832,49 грн заробітної плати від ТОВ "Хмельницька перша аптека"; у другому кварталі 2020 року - 45899,55 грн доходу від ТОВ "Євролайф Україна ЛТД" та 13679,65 грн заробітної плати від ТОВ "ХПА"; у третьому кварталі 2020 року - 183180,18 грн страхових виплат від ТОВ "Граве Україна Страхування життя", 32598,62 грн доходу від ТОВ "Євролайф Україна ЛТД"" та 24847,68 грн заробітної плати від ТОВ "ХПА"; у четвертому кварталі 2020 року - 38996,92 грн доходу від ТОВ "Євролайф Україна ЛТД", 21419,98 грн заробітної плати від ТОВ "ХПА" та 600000,00 грн. дивідендів від ТОВ "ХПА"; у січні 2021 року 27868,51 грн доходу від ТОВ "Євролайф Україна ЛТД", 7457,14 грн заробітної плати від ТОВ "ХПА"; у лютому 2021 року 4500,00 грн заробітної плати та 9004,25 грн доходу від ТОВ "ЄУ ЛТД"; у березні 2021 року 16656,60 грн доходу та 7500 грн. заробітної плати; у квітні 2021 року 20503,22 грн доходу та 6500 грн заробітної плати; у травні 2021 року 7125,41 грн доходу та 11784,31 грн заробітної плати; у червні 2021 року 14191,37 грн доходу та 6500 грн заробітної плати; у липні 2021 року 8592,51 грн доходу, 6500 грн заробітної плати та 600000,00 грн поворотної фінансової допомоги від ТОВ "Л.А.І."; у серпні 2021 року 12853,25 грн доходу та 6500 грн заробітної плати; у вересні 2021 року 22188,09 грн доходу та 6500 заробітної плати; у жовтні 2021 року 5776,47 грн доходу та 7150,00 грн заробітної плати; у листопаді 2021 року 8813,98 грн доходу та 11049,07 грн заробітної плати; у грудні 2021 року 18791,61 грн доходу, 8392,24 грн заробітної плати та 300000,00 грн поворотної фінансової допомоги від ТОВ "Л.А.І."; у січні 2022 року 10101,02 грн доходу та 10522,64 грн заробітної плати; у лютому 2022 року 9537,26 грн доходу від ТОВ "Євролайф Україна ЛТД" та 10830,62 грн заробітної плати; у березні 2022 року 2618,59 грн доходу та 3692,17 грн заробітної плати; у квітні 2022 року 6053,69 грн доходу та 7299,81 грн заробітної плати; у травні 2022 року 3562,56 грн доходу та 7204,76 грн заробітної плати; у червні 2022 року 5954,03 грн доходу та 12017,51 грн заробітної плати; у липні 2022 року 7827,89 грн доходу та 2433,33 грн заробітної плати; у серпні 2022 року 6141,32 грн доходу та 9384,49 грн заробітної плати; у вересні 2022 року 2635,29 грн доходу та 6850,97 грн заробітної плати; у жовтні 2022 року 3314,84 грн доходу та 11190,00 грн заробітної плати; у листопаді 2022 року 1848,09 грн доходу від ТОВ "Євролайф Україна ЛТД" та 7696,91 грн заробітної плати; у грудні 2022 року 6106,79 грн доходу та 12865,04 грн заробітної плати; у січні 2023 року 2901,31 грн доходу та 9403,6 грн заробітної плати; у лютому 2023 року 73,50 грн доходу та 6341,00 грн заробітної плати; у березні 2023 року 7460,00 грн заробітної плати; у квітні 2023 року 8275,63 грн заробітної плати; у травні 2023 року 11354,31 грн заробітної плати; у червені 2023 року 8719,05 грн заробітної плати; у липні 2023 року 76157,77 грн страхових виплат від ПРАТ "Граве Україна Страхування Життя", 8395,24 грн заробітної плати; у серпні 2023 року 8617,80 грн заробітної плати; у вересні 2023 року 6534,58 грн заробітної плати.

Згідно виписки ПФУ від 14.11.2023р. (а.с. 30) пенсія ОСОБА_1 становить 7980,87 грн.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 59-60) ОСОБА_1 є власником транспортного засобу Mazda CX-7.

У Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.05.2023р. (а.с. 14-19) зазначено, що ОСОБА_1 є засновником ТОВ "Хмельницька перша аптека" із часткою 100% статутного капіталу або відсотку права голосу.

У листі від 01.06.2023 року № 22178-17.5-б/б АТ "Сенс Банк" повідомив, що 27.12.2022 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, заборгованість за яким станом на 01.06.2023 року становить 314703,48 грн, з яких прострочена сума кредиту - 1817,58 грн, сума кредиту 305602,80 грн, прострочені відсотки - 3345,75 грн, поточні відсотки - 3308,15 грн, прострочена комісія 314,60 грн та поточна комісія - 314,60 грн.

У листі від 06.06.2023 року № 15.3-2380 (а.с. 119) АТ "Юнекс Банк" повідомило, що заборгованість боржника станом на 31.05.2023 року складає 173403,64 грн.

У листі від 13.06.2023 року (а.с. 88) АТ "Ідея Банк" повідомило боржника, що розмір заборгованості за укладеним договором становить 172158,35 грн.

Відповідно до даних з Бюро кредитних історій (а.с. 41-51) у ОСОБА_1 наявні кредитні зобов`язання перед:

1) Сенс Банк, дата видачі кредиту 27.12.2022 року, поточна заборгованість - 329762,12 грн, поточна прострочена заборгованість - 33157,02 грн, сума обов`язкового платежу - 5480,11 грн.

2) Ідея Банк, дата видачі кредиту - 28.07.2022 року, заборгованість - 194729,77 грн, поточна прострочена заборгованість - 26467,24 грн, сума обов`язкового щомісячного платежу більше 5200 грн.;

3) Таскомбанк, дата видачі кредиту - 26.07.2022 року, поточна заборгованість - 141544,83 грн, прострочена заборгованість - 43100,52 грн, розмір щомісячного платежу - 2927,79 грн;

4) Юнекс Банк, дата видачі кредиту - 16.12.2021 року, поточна заборгованість - 183592,04 грн, прострочена заборгованість - 102207,53 грн, сума обов`язкового платежу - 10020,00 грн;

5) ФК "Центр фінансових рішень", КредитМаркет, дата видачі - 26.07.2022 року, поточна заборгованість - 131369,65 грн, прострочена заборгованість відсутня, сума обов`язкового платежу станом на січень 2023 року - 7183,42 грн, кредит проданий, вторинний кредитор АТ "Таскомбанк" ();

6) ФК "Центр фінансових рішень", КредитМаркет, дата видачі - 13.09.2021 року, сума кредиту - 139658,04 грн, поточна та прострочена заборгованість відсутня, сума обов`язкового платежу станом на грудень 2021 року - 9093,81 грн, кредит проданий, вторинний кредитор АТ "Таскомбанк" ().

Згідно зі статтею 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, згідно пункту 4 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого втратив чинність Закон про банкрутство.

Частиною першою статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Верховний Суд неодноразово у своїх постановах зауважував, що із введенням в дію 21.10.2019 року Кодексу України з процедур банкрутства запроваджено новий правовий інститут, який застосовується щодо врегулювання питання неплатоспроможності фізичної особи, у тому числі фізичної особи-підприємця, та є відмінним (наділеним особливостями) за метою і механізмом реалізації від інституту банкрутства юридичних осіб.

З пояснювальної записки до проекту Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що метою запровадження інституту неплатоспроможності фізичних осіб було визначено врегулювання відносин щодо відновлення платоспроможності боржників, які опинилися в скрутній фінансовій ситуації та потребують допомоги з боку держави.

Також у преамбулі Кодексу України з процедур банкрутства закріплено, що цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За цим підходом, на відміну від банкрутства юридичних осіб, у назві та за змістом положень Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства - "Відновлення платоспроможності фізичних осіб" законодавець закцентував на пріоритеті реабілітаційної процедури щодо боржника, який залежно від власної волі та обставин справи може отримати звільнення від боргів за результатами судових процедур у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Отже, застосовуючи ці норми, необхідно враховувати, що, на відміну від банкрутства юридичних осіб, задоволення вимог кредиторів як основна мета провадження про неплатоспроможність фізичних осіб Кодексу України з процедур банкрутства не встановлена.

З огляду на виключне право лише боржника - фізичної особи на ініціювання справи про свою неплатоспроможність (стаття 116 Кодексу України з процедур банкрутства), суд зауважує, що цим Кодексом запроваджено "добровільне банкрутство" боржника - фізичної особи, що є правом, яким боржник, у разі дотримання певних вимог, може скористатися задля реструктуризації боргів, їх часткового чи повного прощення (списання), за результатом чого отримати звільнення від боргів і відновити свою платоспроможність.

Така правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеним у пунктах 44-51 постанови від 26.05.2022 у справі № 903/806/20.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи передбачено Книгою четвертою "Відновлення платоспроможності фізичної особи" Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Стаття 116 КУзПБ чітко регламентує, що боржником при звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність слід зазначити конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства (в редакції на час звернення боржника із заявою про неплатоспроможність), за якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у такій справі у разі, якщо:

2) боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

3) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

4) існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

В даному випадку боржник посилається на п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ, стверджуючи, що існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Порядок та наслідки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи визначені статтями 119, 120 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною першою статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (частина третя статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства).

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинен розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статті 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено пунктами 3, 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас у будь-якому випадку на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи (первинні документи, договори, бухгалтерський баланс, аудиторський висновок, судові рішення тощо), які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози, інакше таке банкрутство має ознаки фіктивного, тобто ініційованого з метою невиконання зобов`язань.

Із поданої боржником заяви та доданих до неї документів слідує, що боржником вказані наступні сім кредиторів та розмір зобов`язань перед ними, які в подальшому, за твердженням ОСОБА_1 , останній не зможе виконати, а саме: АТ "Сенс Банк" - 314703,48 грн; АТ "Ідея Банк" - 172158,35 грн; ОСОБА_5 - 900000,00 грн; ТОВ "ФК "ЦФР" - 139658,04 грн та 131369,65 грн; АТ "Юнекс Банк" - 173403,64 грн; АТ "Таскомбанк" - 116005,84 грн; ОСОБА_2 - 19040 дол. США.

Суми заборгованості перед кредитором ФК "ЦФР" зазначено із даних, вміщених у витягу з веб-сайту Українського бюро кредитних історій, який долучений боржником до заяви.

Водночас судом враховується, що інформація, яка розміщена на веб-сайті є електронним доказом, а роздруківка такої інформації паперовою копією електронного доказу.

Відповідно до частин першої, другої статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Згідно вимог частини третьої статті 96 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

За змістом статті 3 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" бюро кредитних історій - це юридична особа, виключною діяльністю якої є збір, зберігання, використання інформації, яка складає кредитну історію (надалі - бюро); ведення кредитної історії - це діяльність бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію; "кредитна історія" - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону; користувач бюро - це юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до договору надає та має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію; кредитний звіт - це сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії; кредитний правочин - це правочин, за яким виникає, змінюється або припиняється зобов`язання фізичної або юридичної особи щодо сплати грошових коштів Користувачу протягом певного часу в майбутньому (в тому числі договір страхування або купівлі-продажу майна з відстроченням платежу).

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" джерелами формування кредитних історій є відомості, що надаються Користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.

У статті 7 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" визначено перелік інформації, що містить кредитна історія, а саме, - це, серед іншого, наступна інформація про грошове зобов`язання суб`єкта кредитної історії: відомості про кредитний правочин (номер і дата укладання правочину, сторони, вид правочину), суму зобов`язання за укладеним кредитним правочином, вид валюти зобов`язання, строк і порядок виконання кредитного правочину, відомості про розмір погашеної суми та остаточну суму зобов`язання за кредитним правочином, дату виникнення прострочення зобов`язання за кредитним правочином, його розмір та стадія погашення, відомості про припинення кредитного правочину та спосіб його припинення (у тому числі за згодою сторін, у судовому порядку, гарантом тощо), відомості про визнання кредитного правочину недійсним і підстави такого визнання.

Згідно статті 11 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" підстави та порядок надання кредитного звіту, а саме: бюро надають інформацію з кредитних історій у формі кредитних звітів; кредитні звіти містять усю інформацію з кредитної історії, якщо інші обсяги інформації не передбачені Положенням бюро або договором (частина 1), бюро надають інформацію, яка складає кредитні історії, виключно користувачам та іншим бюро на підставах, передбачених цим Законом (частина 3), бюро надають кредитні звіти користувачам за їх запитами на паперовому або електронному носіях на умовах, передбачених цим Законом та договором (частина 4), кредитні звіти надаються користувачам без права передачі їх або інформації, що міститься в них, третім особам (частина 5).

Відповідно до статті 13 Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що міститься у його кредитній історії, а саме: кредитним звітом та інформацією з реєстру запитів (частина 1); суб`єкт кредитної історії має право ознайомитися з інформацією, що передбачена частиною першою цієї статті, шляхом звернення до бюро у порядку, визначеному Положенням про бюро (частина 2); бюро зобов`язане надати суб`єкту кредитної історії інформацію протягом двох робочих днів з дня отримання від нього відповідного запиту (частина 4).

Норми Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій" не містять положень щодо порядку формування, форми та обов`язкових реквізитів кредитного звіту, наявність яких надавала б можливість ідентифікувати особу, яка відповідальна за його формування та відповідність даних самій кредитній історії.

За загальним правилом оформлення документації в частині підтвердження відповідності інформації, яку містить певний (конкретний) документ, відомостям, на підставі яких такий документ складений, відповідним належним підтвердженням є підписання документа відповідальною посадовою особою.

Проте, судом встановлено, що роздруківка кредитної історії, яка надана боржником в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність та розмір кредитних зобов`язань, як про те стверджує боржник.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 22.07.2022 року у справі №909/937/21.

З огляду на наведене, кредитна історія боржника, складена Українським бюро кредитних історій, не може бути належним та допустимим доказом наявності грошових вимог в силу статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім наведеного, суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц, відповідно до якої аналіз норм законодавства дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів на конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

У постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №916/2387/19 наведено правовий висновок, відповідно до якого факт виконання банком (фінансовою установою) свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів може підтверджуватися меморіальним ордером, платіжними дорученнями та, як вже зазначалось, виписками з особового рахунку боржника.

Як слідує з матеріалів заяви, боржником надано виписки за рахунком за період з 16.12.2021р. по 30.06.2023р. (історія операцій) (а.с. 82-86), за період з 01.01.2023 року по 05.05.2023 року (а.с. 166), з 01.01.2022 року по 01.01.2023 року (а.с. 166-167), з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року (а.с. 168-172), проте, із них не вбачається за можливе встановити розмір грошових вимог кредиторів, зокрема, ТОВ "ФК "ЦФР".

Жодних інших доказів щодо розміру заборгованості перед кредитором ТОВ "ФК "ЦФР" матеріали справи не містять. При цьому, у бюро кредитних історій оновлення інформації щодо суми платежів та заборгованості згідно договору від 26.07.2022 року відбувалось у січні 2023 року, а щодо договору від 13.09.2021 року - у грудні 2021 року, тобто, така інформація є застарілою.

До того ж, згідно інформації, наданої бюро кредитних історій, статус кредитів боржника, укладених із ТОВ "ФК "ЦФР" - "продано", вторинний кредитор згідно коду ЄДРПОУ - АТ "Таскомбанк".

Окрім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 уже звертався до господарського суду Хмельницької області із заявою про неплатоспроможність боржника в межах справи № 924/622/23, у якій ухвалою суду від 18.08.2023р., залишеною без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023р., відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 . При цьому, судами у наведеній справі встановлено, що згідно листа АТ "Таскомбанк" від 22.06.2023 року, останнім повідомлено боржника про відступлення 27.10.2023 року права вимоги ФК "ЦФР" за договором від 26.07.2022 року АТ "Таскомбанк". Також, зі змісту додаткових пояснень ОСОБА_1 від 07.08.2023 року (як і зі змісту заяви від 01.12.2023 р. та списку кредиторів в межах справи № 924/1242/23) вбачається, що останній не вважає АТ "Таскомбанк" новим кредитором за договором від 26.07.2022 року.

Доказів на підтвердження актуальності наданого списку кредиторів та розміру їх грошових вимог, зокрема, щодо ФК "ЦФР" та, потенційно, АТ "Таскомбанк", не надано боржником і після прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду (як у справі № 924/622/23, так і у справі № 924/1242/23), як от відповідей від фінансових установ, отриманих на особисте звернення боржника.

У постанові від 21.10.2020 у справі №915/26/20 Верховний Суд зазначив, що ініціювання боржником порушення справи про банкрутство свідчить про відсутність між боржником та його кредиторами спору про наявність і неоплатність боргу, оскільки сам боржник визнає ці обставини, тобто відсутній спір про право.

Відтак, боржник, звертаюсь до суду із заявою про власну неплатоспроможність (загрозу неплатоспроможності), одночасно цим визнає заборгованість перед кредиторами.

Проте, як стверджується із листа АТ "Таскомбанк" та позицією боржника у справах № 924/622/23, № 924/1242/23, ОСОБА_1 заперечується на даний час факт правонаступництва АТ "Таскомбанк" за вимогами ФК "ЦФК" згідно договору від 26.07.2022 року.

Вказане свідчить про наявність спору між кредитором (потенційним кредитором) та боржником щодо заборгованості останнього згідно кредитного договору від 26.07.2022 року, укладеного ОСОБА_1 із ФК "ЦФК".

З вищевикладеного судом встановлено, що боржником не підтверджено достатніми та належними доказами ні вказаного ним переліку кредиторів, ні розміру заборгованості перед ними (зокрема, щодо кредитних договорів від 26.07.2022 року та від 13.09.2021 року, укладених із ФК "ЦФР"). Окрім того, щодо зобов`язань за кредитним договором від 26.07.2022 року, укладеним із ФК "Центр фінансових рішень", вбачається спір.

При цьому, боржником не доведено відсутності у нього, чи неможливості отримання достатніх доказів на підтвердження наявності заборгованості, які б доводили факт невиконання ним своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну неможливість такого виконання (звернення до банківських установ із відповідними запитами та формування актуального списку кредиторів із розміром заборгованості).

Як зазначалось вище, положення Кодексу України з процедур банкрутства визначають обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги саме неможливістю виконати зобов`язання перед кредиторами за вказаними заявником договорами, в тому числі, кредитними, тобто, підставою відкриття провадження у справі визначено п. 4 ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Проте, боржником в ході підготовчого засідання у справі № 924/1242/23 не підтверджено належними та достатніми доказами доводів, викладених у заяві, обставин, за наявності яких законодавець обумовлює можливість відкриття провадження у справі про неспроможність, що унеможливлює суд встановити наявний обсяг заборгованості боржника перед кредиторами, а також перелік самих кредиторів, а відтак, оцінити спроможність виконання ним своїх зобов`язань, що має наслідком відмову у відкритті провадження у даній справі про неплатоспроможність.

Крім того, боржник у заяві від 01.12.2023р. не обґрунтував та не надав доказів виконання (усунення недоліків) останнім вимог чинної постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.09.2023р. у справі № 924/622/23 в частині підтвердження наявного обсягу заборгованості боржника перед кредиторами, а також перелік самих кредиторів (перелік кредиторів боржника у справі № 924/1242/23 є аналогічним переліку у справі № 924/622/23).

Також судом зазначається, що до заяви від 01.12.2023р. у справі № 924/1242/23 боржником у своїй більшості долучено ті ж докази, що були предметом розгляду у справі № 924/622/23, а додатково подані докази (нові докази), зокрема такі як заява-договір на укладення договору про комплексне банківське обслуговування від 13.09.2021р. (укладений боржником з АТ "Таскомбанк") (а.с. 76-78), рахунки фінансових установ (а.с. 79-80), договори страхування життя позичальника (а.с. 97-99, 103), договір від 13.09.2021р. про припинення кредитного договору від 11.01.2021р. (укладений боржником із ТОВ "ФК "ЦФР") (а.с. 100), генеральний кредитний договір № ГКД-853344.1 від 09.12.2020р. (укладений боржником із АТ "Ідея Банк") (а.с. 105-106), договір кредиту та страхування від 09.12.2020р. (укладений боржником із АТ "Ідея Банк") (а.с. 107), паспорта споживчих кредитів, додатковий договір від 14.09.2021р. (укладений боржником із АТ "Таскомбанк") (а.с. 179-181), ухвала Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29.11.2023р. у справі № 686/20540/23 (а.с. 187), виписка-епікриз із медичної картки (а.с. 188), не підтверджують розмір заявлених грошових зобов`язань боржника перед кредитором ТОВ "ФК "ЦФР" щодо кредитних договорів від 26.07.2022 року та від 13.09.2021 року.

У зв`язку з відмовою у відкритті провадження у справі відсутні підстави для розгляду заяви арбітражного керуючого про участь у справі.

Разом з тим, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність в цьому випадку жодним чином не порушує права заявника, оскільки згідно частини сьомої статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмова у відкритті провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.07.2022 року у справі №909/937/21.

Керуючись статтями 39, 115, 116, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234-235 Господарсько процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 12.12.2023р.

Суддя Заверуха С.В.

Віддрук. 2 прим.

1 - до справи;

2 - заявнику ( АДРЕСА_4 , ІН НОМЕР_1) - рек. з пов. про вруч.

Направити на адресу електронної пошти:

заявника - ІНФОРМАЦІЯ_1

арбітражного керуючого - ІНФОРМАЦІЯ_2

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області -

Головного управління ДПС у Хмельницькій області -

регіонального відділу з питань банкрутства Управління банкрутства Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - ІНФОРМАЦІЯ_3