ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1089/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді - Страхування"

до відповідача Головного управління Національної поліції у Рівненській області

про стягнення заборгованості в сумі 63 993, 00 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Кучернюк М.М. (в режимі відеоконференції);

Від відповідача: Раєвська В.А.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді - Страхування" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Рівненській області (далі - відповідач) про стягнення 63 993,00 грн, що є різницею між завданою внаслідок ДТП шкодою та виплаченим страховим відшкодуванням.

Ухвалою суду від 30.10.2023 прийнято позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи призначено на 21.11.2023.

15.11.2023 до суду від Головного управління Національної поліції у Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 67-74). Представник вказує, що позивач передчасно зробив висновок що поліцейський Мажула В.Т. був притягнений до адміністративної відповідальності, оскільки постановою у справі №569/8434/23 від 16.06.2023 не встановлено висновків щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення. Окрім того, відповідач ставить під сумнів висновок експертного дослідження від 17.02.2023 №НД-19/111-23/5774-ІТ, оскільки судовий експерт не попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивого висновку, а також у висновку не зазначено, що він підготовлений для подання до суду.

В судовому засіданні 21.11.2023 оголошено перерву до 05.12.2023.

У судовому засіданні 05.12.2023 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та наполягала на їх задоволенні.

У судовому засіданні 05.12.2023 представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, з підстав зазначених у відзиві.

У судовому засіданні 05.12.2023, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені в позові, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

24.11.2022 між ТОВ "ВІДІ-ЛІЗИНГ" та ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту, що підтверджується страховим полісом №CLAU-27460 (далі Договір, а.с. 8-15). Предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням, транспортним засобом Nissan, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі - застрахований ТЗ).

26.12.2022 за адресою: м. Рівне, перехрестя вул. Кн. Ольги та вул. С. Бандери сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Застрахованого ТЗ, яким керував ОСОБА_2 та транспортного засобу CKC RDS (Renault Duster), реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

По факту дорожньо-транспортної пригоди відносно ОСОБА_2 було складено адміністративний матеріал.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01.03.2023 у справі №569/104/23 провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 , передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а.с. 38-39).

Також, постановою Рівненського апеляційного суду від 05.04.2023 у справі №569/104/23 апеляційне провадження у справі закрито (а.с. 40-41).

В подальшому, по факту дорожньо-транспортної пригоди відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний матеріал.

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2023 у справі №569/8434/23 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП (а.с. 45-46).

Висновком експертного дослідження від 17.02.2023 №ЕД-19/111-23/5774-ІТ встановлено, що дії водія автомобіля CKC RDS (Renault Duster) державний номер НОМЕР_3 не відповідали вимогам п. 3.1. Правил дорожнього руху України, що є причинним зв`язком настання даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 41-45).

Отже, як підтверджено висновком, саме протиправні та вині дії водія транспортного засобу CKC RDS (Renault Duster) державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_1 є причиною настання даної дорожньо транспортної пригоди, внаслідок якої було пошкодженого транспортний засіб "Nissan X-Trail" державний номер НОМЕР_2 .

Транспортний засіб CKC RDS (Renault Duster) державний номер НОМЕР_3 , належить Головному управлінню Національної поліції у Рівненській області, а водій ОСОБА_1 на момент ДТП виконував свої службові (трудові) обов`язки.

Листом №11/147ПЗ від 14.08.2023 Головне управління національної поліції у Рівненській області повідомило, що станом на 26.12.2022 ОСОБА_1 , працював на посаді поліцейського-водія роти поліції особливого призначення ГУНП у Рівненській області.

26.12.2022 о 9.00 год., відповідно до Журналу виїзду та заїзду службового автотранспорту РПОП ГУНП в Рівненській області № 735, службовий автомобіль Renault Duster державний номер НОМЕР_3 виписав ОСОБА_1 , так як згідно книги нарядів №785, ніс службу в добовому наряді в складі ГШР та виконував свої службові обов`язки.

Внаслідок настання даної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 26.12.2022 Застрахований ТЗ отримав значні ушкодження, що відповідно до умов Договору страхування є конструктивною повною загибеллю ТЗ. Відповідно розрахунок суми страхового відшкодування здійснювався згідно умов Договору страхування у разі конструктивної повної загибелі ТЗ.

10.02.2023 до ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" звернулося ТОВ "ВІДІ-ЛІЗИНГ" із Заявою про виплату страхового відшкодування №15/04/9/1/0271-23 в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування (а.с. 32-33).

10.02.2023 ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" згідно з Договором страхування на підставі Заяви і Страхового акту № 15085 від 10.02.2023 (а.с. 33), виходячи зі звіту про оцінку КТЗ № 01-28/01 від 28.01.2023 та зобов`язуючої пропозиції ТОВ "Аудатекс Україна" здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 190 063 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 3820 від 10.02.2023 (а.с 34).

Також, 15.02.2023 ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ" згідно з Договором страхування на підставі Заяви про виплату страхового відшкодування №15/04/9/1/0278-23 від 13.02.2023, Страхового акту № 15095 від 14.02.2023 (а.с. 35-36), виходячи зі Акту виконаних робіт №ВП-Т-0111986 від 13.01.2023 здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 3 930,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3869 від 15.02.2023 (а.с 36).

Таким чином сума страхового відшкодування становить 193 993,00 грн.

Позивач звертаючись з позовом вважає, що згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика (ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ"), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Цивільно-правова відповідальність ГУНП в Рівненській області на момент ДТП була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №209021044. За Полісом ПАТ "НАСК "ОРАНТА" взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу CKS RDS (Renault Duster) державний номер НОМЕР_3 .

Ліміт відповідальності ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за шкоду заподіяну майну згідно Полісу становить 130 000, 00 грн.

Враховуючи зазначене, ПАТ "НАСК "ОРАНТА" здійснило на користь ТДВ "СК "ВІДІ СТРАХУВАННЯ" виплату страхового відшкодування, чим повністю виконано свої зобов`язання за Полісом.

Тобто, за твердженнями позивача, відповідач для повного відшкодування завданої шкоди, зобов`язаний сплатити 63 993 грн = 193 993,00 грн 130 000 грн, де 193 993,00 грн розмір завданої внаслідок ДТП шкоди; 130 000 грн ліміт відповідальності ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за Полісом.

У зв`язку з вищевикладеним, маючи намір вирішити дане питання в досудовому порядку, листом №15/04/8/2/0707-23 від 30.08.2023 (а.с.50-51) ТДВ "СК "ВІД СТРАХУВАННЯ" звернулося до відповідача із вимогою про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, що підтверджується фіскальним чеком від 30.08.2023.

Відповідачем у відповідь надано лист від 13.09.2023 №5037/116/05/26-2023 (а.с. 52) в якому зазначено, що ГУНП в Рівненській області не вбачає підстав для задоволення заявленої вимоги, оскільки постанова Рівненського міського суду від 16.06.2023 у справі №569/8434/23 не містить висновків про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного проступку.

Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), встановлено, що постанови у справах про адміністративні правопорушення щодо порушень правил дорожнього руху приймаються суддями районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вже зазначалось вище, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16.06.2023 у справі №569/8434/23, провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП

У п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Відтак, така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто, не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 18.02.2020 у справі № 916/2586/18, від 16.04.2019 у справі № 927/623/18, від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16).

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що відсутність в матеріалах справи доказів притягнення судом учасника дорожньо-транспортної пригоди до відповідальності за її скоєння не може бути достатньою підставою для відмови в позові, оскільки цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину.

Не притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в дорожньо-транспортній пригоді може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Враховуючи приписи ст. 75 ГПК України, при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі встановлювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Разом з цим, згідно зі ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їх працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду".

Верховний Суд в постанові від 10.08.2022 під час розгляду справи №904/6092/21 зробив правовий висновок: "Ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, відповідно до частини другої, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями ст. 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Положення ч. 1 ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст.1187 ЦК України).

У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Виходячи з наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки відшкодовується таким роботодавцем, а не безпосередньо винним водієм.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05 грудня 2018 року (справа № 426/16825/16-ц) на підставі аналізу норм статей 1187 та 1172 ЦК дійшла висновку про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не

безпосередньо винним водієм.

Транспортний засіб CKC RDS (Renault Duster) державний номер НОМЕР_3 , належить Головному управлінню Національної поліції у Рівненській області, а водій ОСОБА_1 на момент ДТП виконував свої службові (трудові) обов`язки.

Таким чином, згідно зі ст. 1172 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди, завданої внаслідок зазначеної ДТП, спричиненої з вини ОСОБА_1 покладається на ГУНП у Рівненській області.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика (ТДВ "СК "ВІДІ-СТРАХУВАННЯ"), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Цивільно-правова відповідальність ГУНП в Рівненській області на момент ДТП була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №209021044.

За Полісом ПАТ "НАСК "ОРАНТА" взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам внаслідок експлуатації транспортного засобу CKS RDS (Renault Duster).

Відповідно до п. 9.4. ст. 9 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Ліміт відповідальності ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за шкоду заподіяну майну згідно Полісу становить 130 000,00 грн.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

ПАТ "НАСК "ОРАНТА" здійснило на користь ТДВ "СК "ВІДІ СТРАХУВАННЯ" виплату страхового відшкодування, чим повністю виконано свої зобов`язання за Полісом.

Разом з цим, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Верховний суд розглядаючи справи №676/518/17 (рішення ВС від 22.01.2019), №587/1080/16-ц (рішення ВС від 13.06.2019) дійшов висновків що, "відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність."

Таким чином, ГУНП у Рівненській області для повного відшкодування завданої шкоди, зобов`язаний сплатити 63 993 грн = 193 993,00 грн 130 000 грн, де 193 993,00 грн розмір завданої внаслідок ДТП шкоди; 130 000 грн ліміт відповідальності ПАТ "НАСК "ОРАНТА" за Полісом.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Отже, проаналізувавши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність обставин, які є підставою для стягнення з відповідача 63 993, 00 грн, відтак позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 684, 00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції у Рівненській області (33028, Рівненська обл., місто Рівне, вул. Хвильового, буд. 2, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді - Страхування" (08131, Київська обл., Бучанський р-н, село Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 56, ) 63 993 (шістдесят три тисячі дев`ятсот дев`яносто три) грн 00 коп. заборгованості та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 08 грудня 2023 року.

Суддя А.М. Горплюк