ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. Справа№ 910/12990/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 06.12.2023,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2023

у справі №910/12990/22

за позовом Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH)

до:

1. Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.)

2. Міністерства охорони здоров`я України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 - Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України"

про захист прав інтелектуальної власності

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22, крім іншого, відмовлено у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22; відмовлено у задоволенні заяви Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, компанія "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) звернулась до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 в частині відмови у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат; задовольнити заяву компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат та стягнути з компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) понесені останнім судові витрати, а саме: 24424,00 євро витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2023 апеляційну скаргу Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Пантелієнко В.О. та Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/12990/22 за позовом Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) до: Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) та Міністерства охорони здоров`я України про захист прав інтелектуальної власності; відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/12990/22.

23.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/12990/22 у 2-х томах та матеріали оскарження в 1-му томі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 апеляційну скаргу Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) на рішення Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22 залишено без руху; роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (2 684,00 грн); роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.2 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику; зобов`язано позивача надати суду засвідчену належним чином копію рекомендованого повідомлення №364, на яке скаржник посилається, як на доказ вручення оскаржуваної ухвали.

09.11.2023 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію від 03.11.2023 №1216 та копію поштового конверта №364, копію якого витребувано ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2023 клопотання Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про поновлення строку на апеляційне оскарження на ухвали Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22 задоволено. Поновлено Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22. Розгляд апеляційної скарги призначено на 06.12.2023 об 11 год. 30 хв. Запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 27.11.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 01.12.2023.

28.11.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача - 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого Компанія "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу в резолютивній частині - без змін, змінивши мотивувальну частину, зазначивши застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 130 ГПК, а не ч. 3 ст. 130 ГПК України.

04.12.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшла заява про подання доказів витрат на правову допомогу протягом 5 днів після судового рішення.

04.12.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника скаржника надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з участю представника скаржника в іншому судовому засіданні по іншій судовій справі.

У судове засідання 06.12.2023 з`явились представники відповідача - 1 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2. Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів ухвалила відхилити клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи та здійснювати розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

Так, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

В той же час за положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

Колегією суддів доводи, викладені у клопотанні представника скаржника про відкладення розгляду справи визнано неповажними, суд не вбачає поважних підстав для відкладення розгляду справи. Так, Компанія "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) не була позбавлена права направити для участі у судовому засіданні іншого свого представника, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. У клопотанні не наведено підстав неможливості розгляду апеляційної скарги без участі представника скаржника, не зазначено про намір подати додаткові пояснення чи докази у справі.

Представник відповідача - 1 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 просили суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу в резолютивній частині залишити без змін, змінивши мотивувальну частину, зазначивши застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 130 ГПК, а не ч. 3 ст. 130 ГПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів переглядає оскаржувану ухвалу в частині відмови у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції порушено приписи ст.130 ГПК України, зокрема, внаслідок їх неправильного тлумачення суд зробив безпідстаний висновок про відстуність підстав для її застосування через те, що відповідач - 1 не вчиняв безпосередніх дій щодо задоволення позовних вимог. На думку скаржника, відсутність окремої заяви відповідача - 1 про визнання позову, чи окремої заяви про відкликання спірної заявки з підстав порушення прав позивача, не можуть свідчити, що не відбулося фактичного задоволення позовних вимог відповідачем - 1 за умови, що з його боку мало місце фактичне припинення порушення прав позивача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22 в частині відмови у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22 - залишити без змін, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, компанія "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.), Міністерства охорони здоров`я України про: зобов`язання Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) припинити порушення прав інтелектуальної власності компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) на винахід "Заміщені оксазолідинони і їх застосування для запобігання згортанню крові" за патентом України №73339; заборону Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) використовувати винахід "Заміщені оксазолідинони і їх застосування для запобігання згортанню крові" за патентом України №73339 та посягати на права Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) на винахід за патентом України №73339, в тому числі, шляхом подачі заяв про реєстрацію лікарського засобу із використанням цього винаходу, виготовлення продуктів (лікарських засобів) із застосуванням зазначеного винаходу, застосування таких продуктів (лікарських засобів), пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продажу, імпорту (ввезення) та іншого введення продуктів (лікарських засобів) в цивільний оборот або їх зберігання в зазначених цілях; заборону Міністерству охорони здоров`я України реєструвати лікарські засоби під торговою назвою "Воксабан 10, Воксабан 15, Воксабан 20" (діюча речовина "rivaroxaban"), поданий на реєстрацію 24.10.2022 Компанією "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу стало відомо про прийняття Державним підприємством "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" до розгляду заяви Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) про державну реєстрацію лікарського засобу під торговими марками "Воксабан 10, Воксабан 15, Воксабан 20". Вказаний лікарський засіб має в собі діючу речовину, яка охороняється патентом України, який належить позивачу, що на думку позивача, свідчить про порушення його прав на винахід за патентом України №73339.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2023 задоволено заяву Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" про закриття провадження у справі від 26.07.2023; задоволено заяву Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" про закриття провадження у справі від 29.08.2023; закрито провадження у справі. Повернуто Компанії Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ (вул. Альфреда-Нобеля, 10, 40789, Монхайм, Німеччина, 40789) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 7 443 (сім тисяч чотириста сорок три) грн, сплачений згідно платіжного доручення від 15.11.2022 №1103-9900-9445-5375.

29.08.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій позивач просить стягнути з Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) понесені судові витрати, а саме: витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 443,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 24 424 євро.

Ухвалою суду від 04.09.2023 призначено розгляд заяви позивача на 13.09.2023.

05.09.2023 через систему "Електронний Суд" від відповідача-1 надійшла заява про розподіл судових витрат, у якій відповідач-1 просить стягнути з позивача понесені судові витрати, а саме: витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 доларів США та витрати, пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 656,30 доларів США.

11.09.2023 через відділ діловодства суду від третьої особи надійшла заява про залишення заяви позивача про розподіл судових витрат без задоволення.

Ухвалою суду від 12.09.2023 призначено до розгляду заяву відповідача-1 на 13.09.2023.

13.09.2023 через систему "Електронний Суд" від відповідача-1 надійшло клопотання про зменшення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про долучення доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

13.09.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на заяву відповідача-1 про розподіл судових витрат та заперечення на клопотання відповідача-1 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22, крім іншого, відмовлено у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22; відмовлено у задоволенні заяви Компанії "Нобел Ілач Санаї ве Тіджарет А.С." (Nobel Ilac Sanayii ve Ticaret A.S.) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22. Апелянт оскаржує вказану ухвалу лише в цій частині.

В ухвалі від 29.08.2023, закриваючи провадження у даній справі, суд виходив із того, що позивачем подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Колегія суддів зауважує, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі. Одночасно слід зазначити, що предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-040.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з наказом Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" від 13.02.2023 №30 "Про зняття з розгляду лікарських засобів", лікарський засіб "Воксабан 10, Воксабан 15, Воксабан 20" знято з розгляду у зв`язку із неподанням матеріалів реєстраційного досьє у встановлений законодавством термін, у зв`язку з чим суд закрив провадження у даній справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Колегія суддів враховує, що ухвала про закриття провадження у даній справі є чинною та такою, що набрала законної сили, учасниками справи не оскаржувалась.

Як вірно відзначив суд першої інстанції, у разі закриття провадження у справі, суд зобов`язаний керуватися положеннями статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною по відношенню до загальних правил розподілу судових витрат, встановлених статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, суд може стягнути понесені позивачем судові витрати з відповідача на підставі його заяви та за умови задоволення позову відповідачем після пред`явлення позову.

При цьому відсутність предмета спору не є підставою для стягнення понесених позивачем у справі витрат з відповідача.

Вирішення питання застосування положень частини третьої статті 130 ГПК України має вирішуватись з урахуванням положень диспозитивності і змагальності сторін, та залежить від фактичних обставин, які стали підставою для такого закриття та за умови дотримання позивачем вимог частини восьмої статті 129 ГПК України щодо строку подання до суду відповідної заяви та доказів до неї.

Водночас, аналіз змісту другого речення цієї статті свідчить про те, що застосування відповідних положень належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним виключно у разі, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та за заявою сторони.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 07.07.2022 у справі №910/14980/21.

Як вбачається із матеріалів справи, фактично підставою для закриття провадження у справі є видача Державним підприємством "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" на виконання дискреційних повноважень наказу №30 "Про зняття з розгляду лікарських засобів" від 13.02.2023, яким фактично знято з розгляду заявку на реєстрацію лікарського засобу.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на вчинення відповідачем-1 дій щодо задоволення вимог позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про покладення на відповідача-1 витрат на професійну правничу допомогу.

Суд першої інстанції правомірно відхилив заяву позивача в частині стягнення витрат по сплаті судового збору, оскільки ухвалою суду від 29.08.2023 про закриття провадження у справі судом було вирішено питання повернення суми сплаченого судового збору позивачу з Державного бюджету України.

Суд першої інстанції вірно надав оцінку заяві Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" про залишення заяви позивача про розподіл судових витрат без задоволення.

Як вірно зазначив суд першої існтанції, представництво інтересів позивача здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги від 25.02.2020 №01-05-0702/20 та виданого на підставі договору ордеру від 16.07.2021 серії АА №1122511.

Відповідно до п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 24.12.2021 №1, договір діє до 31.12.2022.

У відповідності до п 5.1 договору в редакції додаткової угоди від 19.12.2022 №2, договір діє до 31.12.2023.

Таким чином, наявними у матеріалах справи документами спростовуються доводи третьої особи, викладені у вказаній заяві.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача - 1, які викладено у відзиві на апеляційну скаргу відносно того, що необхідно змінити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали, зазначивши про застосування до спірних правовідносин ч. 5 ст. 130 ГПК України, а не ч. 3 ст. 130 ГПК України, з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 5 ст. 130 ГПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач - 1 не довів, а суд не встановив обставин безпідставного або необґрунтованого ініціювання провадження у справі, протиправності мети подання такої заяви, зокрема, у вигляді ущемлення прав та інтересів відповідачів.

ГПК України не містить норм, які встановлювали б критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак, очевидно, що під відповідними діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок яких виникають підстави серед іншого для застосування судом заходів процесуального примусу, закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Колегія суддів бере до уваги, що під час розгляду цієї справи не було встановлено фактів зловживання процесуальними правами з боку позивача, а тому, суд першої інстанції правомірно не застосував ч. 5 ст. 130 ГПК України до спірних правовідносин.

Оцінюючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваної ухвали в тій частині, що оскаржується.

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірність застосування імперативних норм чинного законодавства, якими обґрунтована ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22 в частині відмови у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22 - без змін.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) - без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.09.2023 у справі №910/12990/22 залишити без змін в частині відмови у задоволенні заяви Компанії "Баєр Інтеллекчуел Проперті ГмбХ" (Bayer Intellectual Property GmbH) про розподіл судових витрат у справі №910/12990/22.

Матеріали справи №910/12990/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 12.12.2023.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх