УХВАЛА

07 грудня 2023 року

м. Київ

cправа №910/6573/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючої), Бенедисюка І. М. та Колос І. Б.

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" (далі - Завод)

на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.01.2023 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023

за заявою Міністерства оборони України

про видачу дубліката та поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання у справі

за позовом Міністерства оборони України

до Заводу

про стягнення 5 440 000,00 грн,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національне антикорупційне бюро України,

ВСТАНОВИВ:

Завод 24.10.2023 (згідно з відміткою на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.01.2023 (якою задоволено заяву про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі № 910/6573/17. Водночас у касаційній скарзі Завод просив поновити пропущений строк на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 09.11.2023, зокрема: відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заводу в частині оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 17.01.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі № 910/6573/17 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання на підставі пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), оскільки в цій частині судове рішення не підлягає касаційному оскарженню;

касаційну скаргу Заводу в частині оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 17.01.2023 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі №910/6573/17 про видачу дубліката виконавчого документа залишено без руху у зв`язку з тим, що скарга подана після закінчення строку, встановленого ГПК України для її подання, а підстави, наведені у клопотанні про поновлення цього строку, визнані судом неповажними, а також у скарзі не зазначено підстав касаційного оскарження, визначених відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (як для оскарження судового рішення, передбаченого пунктами 2, 3 частини першої статті 287 названого Кодексу); надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який становить не більше 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Завод 22.11.2023 (згідно з поштовою відміткою на конверті) направив до Суду заяву про усунення недоліків поданої касаційної скарги, яка отримана та зареєстрована Судом 27.11.2023.

У поданій заяві про усунення недоліків скаржник в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження зазначає про те, що копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку він не отримував, натомість оскаржувана постанова від 11.04.2023 була надіслана на електронну адресу скаржника.

Однак вказане електронне повідомлення, на думку скаржника, надійшло з електронної адреси невстановленого відправника, а саме: /ua, яка не відповідає офіційній електронній адресі апеляційного господарського суду, у зв`язку з чим в результаті перевірки корпоративного поштового сервісу, оскаржуване судове рішення так і не було доставлено на офіційну електронну адресу Заводу, оскільки було затримано автоматизованою системою безпеки підприємства та переміщено в карантинний сервіс, що підтверджується також листом заступника генерального директора з безпеки акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість", яке згідно з п.1.3 Статуту Заводу виконує функції уповноваженого суб`єкта управління і учасника Заводу, Тараса Шийко від 17.11.2023 № UOP 4.2-10451 (копію листа додано до заяви).

Так, лише 31.08.2023 до юридичного відділу Заводу вперше надійшла інформація від служби діловодства про факт програмного блокування засобами корпоративного поштового сервісу електронного листа від 29.05.2023 з оскаржуваною постановою, надісланого Північним апеляційним господарським судом на електронну адресу Заводу.

При цьому скаржник зазначає, що оприлюднення 29.05.2023 оскаржуваної постанови від 11.04.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень надавало скаржнику підстави сподіватися та очікувати надходження згаданого судового рішення на поштову адресу Заводу.

І лише після звернення до Північного апеляційного господарського суду із заявою від 12.09.2023, Завод отримав копію оскаржуваної постанови засобами поштового зв`язку лише 04.10.2023, про що свідчить копія супровідного листа апеляційного господарського суду від 22.09.2023 №09.1-16/908/23 та копія конверта (які були додані до касаційної скарги), згідно з якими було надіслано скаржнику копії судового рішення у відповідь на його заяву від 12.09.2023 №2453 про їх видачу.

Зазначені обставини обумовили вимушене затримання звернення Заводу із касаційною скаргою, у зв`язку з чим останній просить визнати наведені причини пропуску строку для подання касаційної скарги поважними та поновити його.

Розглянувши матеріали поданої заяви про усунення недоліків касаційної скарги та викладені в ній доводи, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Враховуючи, що оскаржувана постанова апеляційного господарського суду у даній справі ухвалена 11.04.2023 (повний текст підписаний 26.05.2023), а тому строк на її оскарження закінчився 15.06.2023.

Водночас назване судове рішення було опубліковане в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.05.2023.

Касаційну скаргу ж було подано скаржником до Верховного Суду 24.10.2023, підтвердженням чого є поштова відмітка на конверті, в якому касаційна скарга надсилалася на адресу Суду, тобто з пропуском строку (понад 4 місяці) на касаційне оскарження зазначеної постанови апеляційного господарського суду від 11.04.2023.

Права господарського суду при вирішенні питання, що виникають у зв`язку із відновленням пропущеного процесуального строку, унормовуються процесуальним законодавством, зокрема, відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, у цьому разі ГПК України.

Клопотання про поновлення процесуального строку має містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Однак посилання скаржника на неотримання копії оскаржуваної постанови на електронну адресу скаржника через блокування службою безпеки уповноваженого суб`єкта управління - акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" вказаного електронного повідомлення, яке було надіслано апеляційним господарським судом разом з оскаржуваною постановою, та неможливість у зв`язку з цим подання касаційної скарги у визначені процесуальним законом строки, не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки вони зводяться до внутрішньої організації роботи підприємства, діяльності структурних підрозділів, тобто мають суб`єктивний характер і не свідчать про об`єктивну неможливість вчинити відповідну процесуальну дію в межах встановлених законом строків.

Також як вже було зазначено Верховним Судом в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху: скаржник був обізнаний про ухвалену постанову суду апеляційної інстанції, оскільки представники Заводу Вавринюк Ю.Р. та Карабань В.І. були присутні у судовому засіданні 11.04.2023; оскаржувана постанова від 11.04.2023 була прийнята за результатом розгляду апеляційної скарги саме Заводу; також оскаржуване судове рішення було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 29.05.2023 та надіслано на електронну адресу скаржника (як зазначено самим скаржником), а тому останній не був позбавлений можливості вжити всіх необхідних заходів для того, щоб вчасно ознайомитись з текстом оскаржуваної постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень (або ж ознайомитись з матеріалами справи) та звернутися з касаційною скаргою у межах встановлених процесуальним законом строків.

Тобто, обставини, зокрема, щодо неможливості отримати копію оскаржуваного судового рішення на свою електронну адресу через блокування службою внутрішньої безпеки уповноваженого суб`єкта управління Заводу, на які посилається скаржник у заяві про усунення недоліків, залежали виключно від організації роботи підприємства та зводяться до порушення останнім вимог процесуального законодавства, а причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження постанови від 11.04.2023 залежали лише від суб`єктивної волі скаржника.

Разом з тим наведені скаржником обставини свідчать про те, що останній безумовно був обізнаний про наявність оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду від 11.04.2023, а звернення з касаційною скаргою з пропуском строку понад 4 місяці є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.

Крім того, у клопотанні про поновлення строку скаржником необґрунтовано причин зволікання звернення до суду із заявою про видачу копії судового рішення, яка була подана лише 12.09.2023, тобто більш як через три місяці після закінчення строку на касаційне оскарження, як і необґрунтовано, що позбавило скаржника можливості отримати копію судового рішення раніше, ніж 04.10.2023.

Можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень в касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку щодо пропуску строку касаційного оскарження з поважних причин.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак у даному випадку скаржником не доведено наявність у нього об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою, у зв`язку з чим Суд доходить висновку, що подання касаційної скарги з пропуском встановленого процесуального строку залежало від волевиявлення скаржника, а не від непереборних обставин, а тому наведені у клопотанні підстави визнаються неповажними.

Європейський суд з прав людини у вказаному рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням наведеного колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Заводу на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у цій справі, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський бронетанковий завод" на ухвалу господарського суду міста Києва від 17.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 у справі № 910/6573/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос