ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"09" листопада 2023 р. Справа № 911/1041/19 (910/4281/23)
Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Дідик Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед»
про стягнення судових витрат
у справі № 911/1041/19 (910/4281/23)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ»
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед»
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Під-Ключ» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Каплі Сергія Васильовича
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Нерухомість-Інвест»
про визнання недійсним та скасування акту і скасування рішень
у відокремленому провадженні в межах справи № 911/1041/19
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Колосс-Інвест»
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Мрія»
Представники: згідно протоколу судового засідання
Обставини справи:
Рішенням Господарського суду Київської області від 16.10.2023 у справі № 911/1041/19 (910/4281/23) у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

До Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» надійшла заява б/н від 20.10.2023 (вх. № 20066/23 від 23.10.2023) про стягнення судових витрат, у якій заявник просить суд: долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» витрат на правову допомогу; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» судові витрати в сумі 38 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.10.2023 розгляд заяви б/н від 20.10.2023 (вх. № 20066/23 від 23.10.2023) про стягнення судових витрат призначено на 09.11.2023 о 17:00, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» надати суду оригінали (для огляду) доданих до заяви б/н від 20.10.2023 (вх. № 20066/23 від 23.10.2023) документів, запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» надати суду письмові пояснення по суті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» б/н від 20.10.2023 (вх. № 20066/23 від 23.10.2023) про стягнення судових витрат.

У судове засідання призначене на 09.11.2023 з`явились представники позивача та відповідача-1 по справі.

Так, представник відповідача - 1 по справі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед», надав усні пояснення по суті поданої заяви про стягнення судових витрат, підтримав її та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» надав усні заперечення щодо поданої заяви про стягнення судових витрат, просив суд відмовити в її задоволенні, посилаючись на її необґрунтованість, безпідставність та неспіврозмірність судових витрат виконаній роботі адвоката у справі.

Представники відповідача-2 та третіх осіб у судове засідання 09.11.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Отже, розглянувши у судовому засіданні 09.11.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» б/н від 20.10.2023 (вх. № 20066/23 від 23.10.2023) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» витрат на правову допомогу у розмірі 38 000, 00 грн, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України при ухваленні рішення суд вирішує питання про те, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У Главі 1 Письмові заяви учасників справи Розділу ІІІ Позовне провадження Господарського процесуального кодексу України визначено види та зміст заяв, і зокрема, заяви по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) (ст. 161 Господарського процесуального кодексу України § 1) та заяви з процесуальних питань (заяви, клопотання і заперечення) (ст. 169 Господарського процесуального кодексу України § 2).

Отже, процесуальним законодавством відзив віднесено до заяв по суті і, відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, він повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Судом встановлено, що у відзиві б/н від 15.06.2023 (вх. 11951/23 від 19.06.2023) Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» повідомлено, що орієнтовна сума судових витрат, які збирається понести відповідач-1, що пов`язані з розглядом цієї справи становить 100 000, 00 грн. Також, відповідачем-1 було повідомлено суд, що детальний розрахунок та документи на підтвердження розміру судових витрат, будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Разом з тим, суд зазначає, що подання доказів на підтвердження розміру судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи здійснюється у порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 169 Господарського процесуального кодексу України, яку розміщено у § 2 Заяви з процесуальних питань, унормовано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1). Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі (ч. 2). Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом (ч. 3).

За змістом ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Виходячи з системного аналізу наведених процесуальних положень, суд дійшов висновку, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат не є заявою по суті справи, а тому, з урахуванням положень частин 2, 3 ст. 169, ч. 8 ст. 129 та ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, які є спеціальними нормами у вирішенні питання розподілу судових витрат, подання такої заяви можливе як у письмовій так і в усній формі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідну заяву про подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат було зроблено Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» у його відзиві б/н від 15.06.2023 (вх. 11951/23 від 19.06.2023), до закінчення судових дебатів і проголошення вступної та резолютивної частини рішення у даній справі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 16.10.2023 у справі № 911/1041/19 (910/4281/23) у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» відмовлено повністю.

Докази понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» витрат на професійну правничу допомогу заявником було подано до суду 23.10.2023, тобто у строк та порядку, що встановлені нормами Господарського процесуального кодексу України.

Так, на підтвердження понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи заявником до суду надано:

- копію договору про надання правової допомоги № 02/11 від 02.11.2021, укладений між Адвокатським об`єднанням «ЕФ ТІ Лігал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед»;

- копію замовлення № 5 від 05.06.2023 на надання правничої допомоги на підставі договору № 02/11 від 02.11.2021 укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЕФ ТІ Лігал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед»;

- копію Акту 1-5/2023 від 17.06.2023 про надання правничої допомоги на підставі договору № 02/11 від 02.11.2021;

- копію Акту 2-5/2023 від 17.10.2023 про надання правничої допомоги на підставі договору № 02/11 від 02.11.2021;

- копію платіжної інструкції № 446 від 11.07.2023 на суму 10 000,00 грн;

- копію платіжної інструкції № 473 від 18.10.2023 на суму 10 000,00 грн;

- копію платіжної інструкції № 474 від 18.10.2023 на суму 12 000,00 грн;

- копію платіжної інструкції № 475 від 18.10.2023 на суму 6 000,00 грн.

Отже, 02.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» (клієнт) і Адвокатським бюро «ЕФ ТІ ЛІГАЛ» (виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги № 02/11 (далі - договір), за умовами якого виконавець, зобов`язується за завданням Клієнта протягом дії даного Договору надавати за винагороду клієнту правничу допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити вартість наданої виконавцем правничої допомоги та відшкодувати (за наявності) фактичні витрати, у тому обсязі та на тих умовах, що закріплені за взаємною згодою сторін у даному Договорі.

Згідно з п.2.1 договору, питання, щодо яких надається правнича допомога за Договором, формуються клієнтом у Замовленні. Правнича допомога з питань, визначених у замовленні, може надаватися виконавцем у формі: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності клієнта, захисту прав клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництва інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичним та юридичними особами, нотаріусами, державними реєстраторами тощо.

Відповідно до п.2.2 договору, обсяг та зміст правничої допомоги, строк виконання, умови оплати, порядок здійснення платежів та інші умови формуються у замовлені за взаємним погодженням сторін. Погоджене замовлення підписується виконавцем та клієнтом, після чого становить невід`ємну частину договору.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що плата (гонорар) за договором та порядок розрахунків визначається та погоджується сторонами в замовленні. Якщо, у виключних випадках, сторони не визначили плату (гонорар) у замовлені, він вказується в Акті надання правничої допомоги в залежності від обсягу витраченого співробітниками виконавця часу на надання правничої допомоги, виходячи з узгодженого порядку оплати.

Підтвердженням надання правничої допомоги є підписаний сторонами Акт надання правничої допомоги. (пункт 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору, клієнт зобов`язаний оплатити виконавцю суму зазначену в Акті надання правничої допомоги протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання такого Акту, в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту прийняття однією із сторін рішення про його розірвання в порядку, передбаченого договором, але в будь-якому разі до моменту повного виконання сторонам своїх зобов`язань за договором.

05.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» (клієнт) і Адвокатським бюро «ЕФ ТІ ЛІГАЛ» (виконавець) на виконання умов договору № 02/11 від 02.11.2021 було складено та підписано замовлення № 5 на надання правничої допомоги, за умовами якого, надання правничої допомоги у справі № 911/1041/19 (910/4281/23) за позовом ТОВ «Стома-Світ» до ТОВ «Максіс Лімітед» та ТОВ «ВБК «МРІЯ»» про визнання недійсним та скасування акту приймання-передачі приміщень від 30.05.2016, складеного між ТОВ «Максіс Лімітед» та ТОВ «ВБК «МРІЯ»»; скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни № 30006264 від 06.06.2016, яким зареєстровано за ТОВ «Максіс Лімітед» об`єкт нерухомого майна 00, розташований за адресою: м. Київ, вулиця Щербаківського Данила, будинок 52, приміщення 35Г, площею 15.0 кв. м; скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Лариси Михайлівни № 30005245 від 06.06.2016, яким зареєстровано за ТОВ «Максіс Лімітед» об`єкт нерухомого майна 00, розташований за адресою: м. Київ, вулиця Щербаківського Данила, будинок 52, приміщення 35В, площею 44.1 кв. м.

Як вбачається з п. 2 «Додаткові умови» до замовлення № 5 від 05.06.2023 на надання правничої допомоги, гонорар за надання правової допомоги в позасудовий час встановлюється у формі погодинної оплати за ставкою у розмірі 2 000,00 грн за годину роботи адвоката Адвокатського об`єднання та включає в себе оплату аналізу документів спору, збору доказів, пошук судової практики, формування правової позиції, консультації клієнта щодо розгляду справи, підготовку процесуальних документів. (п.2.1). Розмір гонорару за участь адвоката в кожному окремому судовому засіданні становить 2 000,00 грн (п.2.2). Гонорар, зазначений в п. 2.1. та 2.2. цього замовлення сплачується клієнтом протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами Акту надання правничої допомоги в порядку передбаченому Договором. (п. 2.3). Клієнтом компенсуються необхідні витрати для надання правничої допомоги: послуги поштового зв`язку, судовий збір, компенсація відряджень, послуги третіх осіб (нотаріус, перекладач тощо).

17.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» (клієнт) і Адвокатським бюро «ЕФ ТІ ЛІГАЛ» (виконавець) на виконання умов договору № 02/11 від 02.11.2021 та на підставі замовлення № 5 від 05.06.2023 було складено та підписано Акт № 1-5/2023, у якому зазначено найменування послуг, кількість годин надання послуг, вартість однієї години надання послуги та загальна вартість наданої послуги, та відповідно до якого виконавцем було надано, а клієнтом отримано правничу допомогу, а саме:

- ознайомлення (01.06.2023) з матеріалами справи № 911/1041/19 (910/4281/23), вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 30хв, гонорар за етап 1000,00 грн;

- судове засідання яке відбулось 08.06.2023 у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1, гонорар за етап 2000,00 грн;

- аналіз позовної заяви поданої ТОВ «Стома-Світ» у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1, гонорар за етап 2000,00 грн;

- пошук судової практики, розробка правової позиції, а також узгодження правової позиції з клієнтом - вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1 год 30 хв, гонорар за етап 3000,00 грн;

- складання та подання відзиву на позовну заяву у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 7, гонорар за етап 12000,00 грн.

Всього за Актом № 1-5/2023 від 17.06.2023 було надано правничу допомогу на суму 20 000,00 грн.

17.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» (клієнт) і Адвокатським бюро «ЕФ ТІ ЛІГАЛ» (виконавець) на виконання умов договору № 02/11 від 02.11.2021 та на підставі замовлення № 5 від 05.06.2023 було складено та підписано Акт № 2-5/2023, у якому зазначено найменування послуг, кількість годин надання послуг, вартість однієї години надання послуги та загальна вартість наданої послуги, відповідно до якого виконавцем було надано, а клієнтом отримано правничу допомогу, а саме:

- аналіз відповіді відзиву на позовну заяву, що поданий представником ТОВ «Стома-Світ», а також складання та подання заперечень у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 3 год. 30 хв, гонорар за етап 7000,00 грн;

- складання та подання додаткових пояснень від 25.07.2023 у справі № 911/1041/19 (910/4281/23) (щодо врахування судом правових висновків Верховного Суду викладених в Постанові від 12.07.2023 у справі № 761/15392/19) вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1, гонорар за етап 2000,00 грн;

- участь у судовому засіданні у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), яке відбулось 03.07.2023, вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1, гонорар за етап 2 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), яке відбулось 27.07.2023, вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1, гонорар за етап 2 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), яке відбулось 14.09.2023, вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1, гонорар за етап 2 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), яке відбулось 16.10.2023, вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 1, гонорар за етап 2 000,00 грн;

- складання та подання заяви про стягнення судових витрат у справі № 911/1041/19 (910/4281/23), вартість однієї години роботи адвоката 2000,00 грн, кількість витрачених годин 30 хв, гонорар за етап 1 000,00 грн;

Всього за Актом № 2-5/2023 від 17.10.2023 було надано правничу допомогу на суму18 000,00 грн.

Також, у матеріалах справи міститься копія ордеру серія АА № 1309736 від 29.05.2023, виданого Адвокатським об`єднанням «ЕФ ТІ ЛІГАЛ» на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» адвокатом Ярошенко Дмитром Валерійовичем у Господарському суді Київської області на підставі договору про надання правничої допомоги № 02/11 від 02.11.2021.

Судом встановлено, що адвокат Ярошенко Дмитро Валерійович брав участь у судових засіданнях 08.06.2023, 03.07.2023, 27.07.2023, 14.09.2023, 16.10.2023 під час розгляду даної справи як представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед», а також подавав документи та докази по справі (вх. № 10429/23 від 29.05.2023, вх. № 11951/23 від 19.06.2023, № 13717/23 від 17.07.2023, вх.14374/23 від 26.07.2023, вх.14449/23 від 27.07.2023, вх. № 20066/23 від 23.10.2023).

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання цих вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 та ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5 і 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу, що позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» було заявлено усне клопотання у судовому засіданні 09.11.2023 про зменшення судових витрат відповідача-1 на правову допомогу адвоката у зв`язку з її не співмірністю із проведеною адвокатом роботою по даній справі.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість у частинах 5 7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5 - 7 та 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 923/794/21, від 05.04.2023 у справі № 916/2513/21 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Крім цього суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд також зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, тобто, подані заявником документи на підтвердження наданих послуг з правничої допомоги та опис цих послуг не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір, окрім того, що має бути доведений, документально обґрунтований, також має відповідати критеріям реальності адвокатських витрат та розумної необхідності таких витрат.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи надані представником відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» документи на підтвердження наданих адвокатом послуг, судом зазначається таке.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» докази на підтвердження понесених ним витрат, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів позивача щодо необґрунтованості розміру заявлених судових витрат на правову допомогу, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» про ухвалення додаткового рішення у справі в повному обсязі, з покладенням на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 38 000,00 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 73-74, 76-79, 86, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» б/н від 20.10.2023 (вх. № 20066/23 від 23.10.2023) про стягнення судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стома-Світ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіс Лімітед» судові витрати у розмірі 38 000, 00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано: 07.12.2023.

Суддя Т.В. Лутак