ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" грудня 2023 р. м. Київ Справа № 911/3560/23

Суддя Сокуренко Л.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» (вул. Центральна, буд.21, оф.10, с. Гора, Бориспільський р-н, Київська обл., 08324)

до Приватного товариства з обмеженою відповідальністю «Okvin Group Technology LTD» (167-169, Great Portland, Street Fifth Floor London, W1W 5PF United Kingdom)

про стягнення 170 000,00 доларів США.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ранголі» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Приватного товариства з обмеженою відповідальністю «Okvin Group Technology LTD» про стягнення 170 000,00 доларів США.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Одеської області на підставі ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 366 ГПК України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Враховуючи відсутність між Україною та Сполу?ченим Королі?вством Вели?кої Брита?нії та Півні?чної Ірла?ндії міжнародного договору щодо визначення підсудності справ за участю суб`єктів спірних в даній справі приватно-правових відносин цих держав, питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Згідно з ч. 1, 2 ст. 4-1 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами.

Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення. Угода про вибір суду, якою обрано суд України, укладається у письмовій формі відповідно до закону України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Пунктами 2, 7 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у випадках якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

За приписами ст.30 Господарського процесуального кодексу України вбачаються випадки виключної підсудності спорів в господарському судочинстві.

Як слідує з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, в справі № 911/3560/23 відсутні підстави для застосування приписів ст. 30 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази наявності зареєстрованого у відповідача місцезнаходження, або рухомого чи нерухомого майна на території України, зокрема, у Київській області.

Водночас, як вже зазначалося, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.

Зі змісту позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» слідує, що підставою подання цього позову слугує факт неналежного виконання відповідачем умов контракту № SO-DMCC/2023-S-026 від 14.04.2023, який укладено в місті Києві, в частині поставки товару, а в подальшому, неповернення відповідачем передоплати в повному обсязі.

Таким чином, для правильного визначення підсудності справи № 911/3560/23 судам України істотне значення має місце виконання відповідачем свого обов`язку з поставки товару. Вказане також відповідатиме положенням ч. 5 ст. 29 ГПК України, яким передбачено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Позивач в позовній заяві зазначає, що ним подано цю позовну заяву до Господарського суду Київської області з огляду на положення ч.5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України. Так, позивач зазначає, що з урахуванням прийняття відповідачем пропозиції позивача про повернення невикористаної передоплати позивачу, та частковим поверненням передоплати на суму 475 000,00 доларів США на розрахунковий рахунок позивача, зареєстрованого в Київський області, цей правочин може бути виконаний виключно за місцем знаходження позивача.

Суд не погоджується з такими висновками позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4.1 контракту № SO-DMCC/2023-S-026 від 14.04.2023 продукт, який продається за цим контрактом, повинен бути доставлений продавцем і прийнятий покупцем на основі CPT/CIF кінцевого пункту призначення, взаємно погодженого між сторонами, до номінації вантажу покупцем, і визначається у відповідному додатку цього контракту за умови наявності продукту у головного постачальника.

Згідно з п. 2 Додаткової угоди №1 до контракту № SO-DMCC/2023-S-026 від 14.04.2023 місцем поставки визначено місто Ізмаїл порт Рені, Україна (Одеська область).

Враховуючи викладене вище, суд встановив, що сторони погодили місце виконання договору (місце поставки товару) в місті Ізмаїл Одеської області, тому посилання позивача, що місцем виконання правочину це місцезнаходження позивача, є хибними.

Зважаючи на вищезазначене, позовна заява за вх. № 2959/23 від 27.11.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» про стягнення 170 000,00 доларів США, разом з доданими до неї документами підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, а згідно з частиною 3 цієї статті - передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Керуючись статтями 27, 31, 234, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ранголі» про стягнення 170 000,00 доларів США, разом з доданими до неї документами передати за підсудністю до Господарського суду Одеської області.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.В. Сокуренко