ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. Справа№ 910/13093/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 про повернення зустрічного позову

у справі №910/13093/23 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "СРТ"

до Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд

про стягнення 1767175,81 грн,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року зустрічний позов Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд повернуто заявнику.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Транспортно-виробниче підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом порушені норми процесуального права та неповно з`ясовані обставини справи, оскільки вимоги первісного позову заявлені на підставі договорів №МР07/09-2021 та №МР-08/10-2021, а вимоги зустрічного позову заявлені на підставі договорів №МР07/09-2021 (вимоги якого є предметом позову за первісним позовом), №11/01-21, МРс№01/03-21, №16/09-21, тому задоволення зустрічної вимоги по договору №МР07/09-2021 виключатиме повністю задоволення відповідних вимог первісного позову, а задоволення інших вимог виключатиме задоволення первісні вимоги за договором №МР-08/10-2021 (з врахуванням права на притримання) або призведе до зустрічного зарахування в частині основного зобов`язання по цій вимозі.

16.11.2023 від позивача надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги без руху, з посиланням на те, що апеляційна скарга не містить посилань на нові обставини, що підлягають встановленню (поважність пропуску процесуального строку на подання зустрічного позову), докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 11 грудня 2023 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

Також у вказаній ухвалі зазначено, що заперечення позивача зводяться до незгоди з доводами апеляційної скарги, оцінка яким судом буде надана при розгляді скарги по суті.

07.12.2023 від відповідача надійшли пояснення, у яких він вказує, що заява позивача про залишення апеляційної скарги без руху є маніпулятивною, оскільки ухвала оскаржується з підстав порушення судом ч.2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а не з підстав відмови в поновленні процесуального строку.

12.12.2023 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (направлений до суду 07.12.2023), у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 було відмовлено у задоволенні заяви відповідача про поновлення строку для подання зустрічного позову, однак 12.10.2023 відповідач повторно подав зустрічний позов, у якому просив поновити процесуальний строк на його подання; наведені у зустрічному позові підстави для поновлення строку його подання є неповажними, тому суд у будь-якому разі мав повернути її заявнику без розгляду; судом вірно встановлено, що подана відповідачем позовна заява не є зустрічною, в розумінні норм ГПК України, оскільки об`єднана з первісним позовом вимогами лише щодо одного договору, а правовідносини за іншими договорами в межах первісного позову не розглядаються і спільний розгляд таких вимог не є доцільним.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У серпні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "СРТ" звернулось у Господарський суд міста Києва з позовною заявою до Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд, в якому просило стягнути з відповідача 1 767 175,81 грн, у тому числі: 749 665,20 грн основного боргу, 104 761,51 грн пені, 198 515,13 грн штрафу, 34 035,80 грн 3% річних, 226 548,04 грн інфляційних втрат коштів та 453 650,13 грн завданих збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами був укладений Договір про виконання роботи №МР07/09-2021 від 24.09.2021, згідно якого позивач (виконавець) за замовленням відповідача (замовника) виконав роботи по відновленню корпусу підшипнику на території цеху ПрАТ "ММК ім. Ілліча" у місті Маріуполь. Роботи були повністю виконані 22.02.2022, однак відповідач не оплатив їх вартість у повному обсязі і заборгованість по цьому договору становить 435 400,00 грн. Також для проведення робіт позивач надав відповідачу технічне обладнання, балансова вартість якого становить 453 650,13 грн, однак відповідач обладнання не повернув і після окупації ворогом міста Маріуполь повернути його власнику стало неможливо.

Крім цього, між сторонами був укладений Договір про виконання роботи №МР08/10-2021 від 20.10.2021, згідно якого позивач (виконавець) за замовленням відповідача (замовника) виконав роботи з ремонту станини НРВ КВ-2 ПрАТ "ММК ім. Ілліча" у місті Маріуполь. Роботи були повністю виконані 01.12.2021, однак відповідач не оплатив їх вартість у повному обсязі і заборгованість по цьому договору становить 314 265,20 грн.

02.10.2023 від відповідача надійшла зустрічна позовна заява про розірвання договору від 24.09.2021 №МР07/09-2021 та стягнення 2 463 695,57 грн, в якій відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на подачу зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.10.2023 у задоволенні заяви Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд про поновлення строку для подання зустрічного позову відмовлено, зустрічний позов Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд повернуто заявнику.

12.10.2023 відповідачем подана зустрічна позовна заява, у якій він просив суд:

- поновити процесуальний строк на подачу зустрічного позову у справі;

- розірвати договір про виконання роботи №МР07/09-2021 від 24.09.2021, укладений між ТОВ "НВП "СРТ" та ТВП ТОВ "Будавтотранс", Лтд;

- стягнути з ТОВ "НВП "СРТ" на користь ТВП ТОВ "Будавтотранс":

- по договору про виконання роботи №МР07/09-2021 від 24.09.2021 -432000,00 грн збитків в розмірі авансового платежу, 122386,58 грн пені, 60718,00 грн штрафу, 21801,21 грн 3% річних та 121391,90 грн інфляційних втрат;

- по договору про виконання роботи №11/01-21 від 11.01.2021 - 708476,30 грн вартості виконаних робіт, 69477,62 грн пені, 14160,53 грн штрафу, 44165,75 грн 3% річних та 230196,00 грн інфляційних втрат.

- по договору про виконання роботи МРс№01/03-21 від 15.04.2021 - 242000,00 грн вартості виконаних робіт, 53337,35 грн пені, 87664,50 грн штрафу, 16787,51 грн 3% річних та 87326,46 грн інфляційних втрат;

- по договору поставки №16/09-21 від 16.09.2021 - 100002,60 грн вартості поставленого товару, 9419,42 грн пені, 5000,13 грн штрафу, 5794,67 грн 3% річних та 31589,04 грн інфляційних втрат, а всього 2463695,57 грн.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що між позивач за первісним позовом не виконав у повному обсязі свої зобов`язання за договором про виконання роботи №МР07/09-2021 від 24.09.2021, договору про виконання роботи №11/01-21 від 11.01.2021, договору про виконання роботи МРс№01/03-21 від 15.04.2021 та договору поставки №16/09-21 від 16.09.2021.

Обґрунтовуючи пов`язаність зустрічного позову та первісного позову, відповідач послався на те, що задоволення вимог зустрічного позову по договору про виконання роботи №МР07/09-2021 від 24.09.2021 виключатиме задоволенні вимог первісного позову по вказаному договору, а внаслідок невиконання позивачем інших договорів, відповідач притримав виконання своїх зобов`язань перед позивачем по договору №МР08/10-2021 від 20.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року зустрічний позов Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд повернуто заявнику.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ч.6 ст. 180 ГПК України, вказав, що подана Транспортно-виробничим підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд позовна заява не є зустрічною позовною заявою в розумінні ст.180 ГПК України, оскільки дані позови не є взаємопов`язаними, вони не виникають з одних і тих самих правовідносин, позивачем за зустрічним позовом об`єднано вимоги, які виникли в т.ч. з договорів, правовідносини сторін за якими судом в межах справи №910/13093/23 не розглядаються, у зв`язку з чим спільний розгляд таких вимог не є доцільним, а задоволення зустрічного позову в даному випадку не виключає можливості повного або часткового задоволення первісного позову.

Також суд вказав, що оскільки у зустрічному позові заявником об`єднано вимоги, які взагалі не пов`язані із вимогами за первісним позовом підставами їх виникнення, суд не розглядає по суті клопотання заявника про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Проте, Північний апеляційний господарський суд не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення зустрічного позову, з огляду на наступне.

Згідно із вимогами частин 1, 2 ст. 180 ГПК відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, судам нижчих інстанцій результат вирішення конкретної судової справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №916/3245/17 зазначено, що ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

У постанові від 20.03.2019 у справі №910/2987/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що взаємопов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах, а також у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність матеріально-правової підстави для задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Згідно з постановами Верховного Суду від 17.05.2021 у справі №910/18778/20, від 22.04.2019 у справі №914/2236/18 конструкція ч.2 ст.180 ГПК вказує на її імперативність, тобто, суд позбавлений широкого розсуду щодо доцільності прийняття зустрічного позову; умовою цього є посилання у зустрічному позові на обставини, за якими задоволення зустрічного позову матиме наслідком повну або часткову відмову у задоволенні первісного позову, та виникнення позовів з одних правовідносин.

У постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №908/1688/20 вказано, що зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги. Подання зустрічного позову надає можливість через спільний розгляд первісної і зустрічної вимоги повніше врахувати правові відносини сторін. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов`язаний з первісним. Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у такому: а) обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору; взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; б) вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись; в) задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову; подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Отже, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів та доцільність їх спільного розгляду може виявлятись у такому:

- повністю чи частково співпадають підстави обох позовів (фактичні обставини); при цьому правові підстави цих позовів можуть бути різними;

- для підтвердження підстав позову сторонами (позивачем за первісним позовом і відповідачем за зустрічним) надані переважно або частково одні ті самі докази;

- вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись (при цьому предмети та підстави таких позовів можуть бути не пов`язаними, доцільність розгляду в одному провадженні спрямована на процесуальну економію, уникнення процедури примусового виконання одночасно двох судових рішень);

- задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову;

- спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору/спорів між сторонами.

Проаналізувавши зміст первісного позову позивача та зустрічного позову відповідача, апеляційний господарський суд приходить до висновку, первісний і зустрічний позов частково ґрунтуються на виконанні сторонами умов договору №МР07/09-2021 від 24.09.2021, отже задоволення зустрічного позову в цій частині виключить можливість задоволення відповідних вимог первісного позову, а задоволенні інших вимог зустрічного може мати наслідком зарахування іншої частини первісних позовних вимог.

Відтак, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі неправильно застосував статтю 180 ГПК України, не врахувавши зазначені вище правові позиції Верховного Суду, фактичні обставини справи і мотиви зустрічного позову, що призвело до постановлення незаконного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин ухвалу Господарського суду міста Києва визнати законною та обґрунтованою не можна, тому вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів оскарження до суду першої інстанції для розгляду зі стадії вирішення питання про можливість прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви та об`єднання її в одне провадження з первісним позовом.

Посилання позивача на те, що наведені у зустрічному позові підстави для поновлення строку його подання є неповажними, апеляційним господарським судом не беруться до уваги, оскільки оскаржуваною ухвалою не вирішувалось питання щодо поновлення строку на подання зустрічного позову, тому оцінка вказаних обставин виходить за межі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19 жовтня 2023 року про повернення зустрічної позовної заяви.

3. Матеріали оскарження направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії вирішення питання про можливість прийняття до розгляду зустрічної позовної заяви Транспортно-виробничого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Будавтотранс", Лтд та об`єднання її в одне провадження з первісним позовом.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.12.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук