ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року Справа № 915/523/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Мавродій Г.В.

за участю сторін:

від позивача (представник позивача) - в судове засідання не з`явився,

від відповідача (представник відповідача) - в судове засідання не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Миколаївської міської ради, 54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 20, електронна адреса:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", 54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, 51В, електронна пошта:

про: - зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою;

- скасування державної реєстрації права власності та припинення права власності;

- визнання недійсним акта оцінки вартості та приймання передачі майна.

Миколаївська міська рада звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №11.02/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 в якій просить суд:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" усунути перешкоди з користуванні Миколаївською міською радою земельною ділянкою площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005, шляхом знесення об`єкту незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В;

- скасувати державну реєстрацію права власності та припинити за Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", право власності на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, державна реєстрація від 30.08.2016, запис за № 16186972);

- визнати недійсним акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ".

В обґрунтування позовних вимог Миколаївська міська рада посилається на те, що строк договору оренди землі, який зареєстровано 08.07.2005 в книзі записів договір оренди землі за №3302 (далі-Договір оренди №3302), закінчився 13.12.2011. За вказаним договором земельна ділянка надавалась Миколаївському обласному громадському фонду "ФАКЕЛ" сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" (для закінчення будівництва 2 черги ринку-торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, 51-б. Незважаючи на припинення права оренди та відсутність будь-яких прав на користування земельною ділянкою, МОГФ "ФАКЕЛ" не звільнило вищевказану ділянку від розміщеного на ній об`єкта незавершеного будівництва та не повернуло її власнику - Миколаївській міській раді. В подальшому, Громадська організація "Факел"- фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" відчужила вищевказаний об`єкт незавершеного будівництва у власність ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" на підставі акта оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" та протоколу, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ". На підставі вказаних документів державним реєстратором Коржень О.В., Комунальне підприємство "ЕНЕРГО", 27.09.2019 внесено зміни до запису про право власності: -в графі "Власники" видалено "Громадська організація "Факел"- фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді", додано ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", ; - в графі "Підстава для державної реєстрації" видалено рішення суду, серія та номер: 915/1910/14, виданий 20.01.2015, видавник: Господарський суд Миколаївської області, додано акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", протокол, серія та номер:2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕИТ". Таким чином, з 27.09.2019 ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" без будь-яких правових підстав користується земельною ділянкою комунальної форми власності. При цьому, ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" не вживав жодних заходів щодо оформлення речових прав на користування землею, не звертався до міської ради з питання надання йому у власність або користування вищевказаної земельної ділянки, міська рада не приймала жодних рішення щодо надання у власність або користування земельної ділянки площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 або будь-якої іншої ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" для будівництва та/або обслуговування об`єкта незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: М, Миколаїв, вул. Карпенка генерала. 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Разом з позовною заявою позивачем подана до суду заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон,

реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В.

- заборони Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Миколаївської міської ради та Управлінню державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області здійснювати реєстрацію дозвільних документів щодо будівництва та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий № :05:006:0005 по вул. Генерала Карпенко, 51-в.

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" та будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 по вул. Генерала Карпенко, 51-в.

Ухвалою суду від 10.04.2023, з урахуванням ч.4 ст.140 ГПК України, розгляд заяви призначено на 13 квітня 2023 року о 10 год. 00 хв.

12 квітня 2023 року заявник надав до суду пояснення в яких зазначив, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2023 № 327074815 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Тетяною Михайлівною зареєстровано право власності за ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" на об`єкт нерухомого майна за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Карпенка Генерала, 51-В на підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"; протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ".

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.04.2023 у справі №915/523/23 заяву №1101/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 (вх.№4276/23 від 06.04.2023) Миколаївської міської ради про забезпечення позову - задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом: - накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В; - заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" та будь-яким іншим особам проводити будівельні роботи на земельній ділянці площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 по вул.Генерала Карпенко, 51-в. В решті заяви відмовлено.

Ухвалою суду від 11.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04 травня 2023 року.

Позивач разом з позовною заявою надав до суду клопотання про витребування доказів в якому просить суд витребувати у Департаменту надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради оригінал реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" (), у тому числі акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", на підставі якого проведено державну реєстрацію за ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" право власності на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м.Миколаїв, вул.Карпенка генерала, 51-В.

В обґрунтування клопотання зазначає, що Миколаївська міська рада не володіє копією та/або оригіналом оскаржуваного акту оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", на підставі якого проведено державну реєстрацію за ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" права власності на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м.Миколаїв, вул.Карпенка генерала, 51-В та згідно приписів ч. 6 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не має можливості отримати його самостійно.

Ухвалою суду від 04.05.2023 клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради: належним чином засвідчені документи реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" (), у тому числі акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" та протокол, серія та номер 2, виданий 05.09.2019, видавник ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" , на підставі яких проведено державну реєстрацію за ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" право власності на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м.Миколаїв, вул.Карпенка генерала, 51-В. Відкладено підготовче засідання на "06" червня 2023 року.

Від Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на виконання ухвали суду від 04.05.2023 надійшов лист №19.03.02-04/1597/23 від 16.05.2023 з додатками (вх.№6922/23 від 31.05.2023) згідно якого надано документи на підставі яких проведено державну реєстрацію нерухомого майна за ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" (т.1 а.с.165-175).

У зв`язку з перебуванням судді Семенчук Н.О. у відпустці, підготовче засідання у справі №915/523/23 призначене на "06" червня 2023 року о 10 год. 30 хв. - не відбулось.

Ухвалою суду від 12.06.2023 у відповідності до ст.177 ГПК України продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 11.07.2023.

14.06.2023 на виконання ухвали суду від 04.05.2023 Департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради надав до суду копію матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Олімп Сіті Естейт".

20.06.2023 відповідач засобами електронного зв`язку надав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Вказує, що 23.06.2005 між Громадською організацією «Миколаївський обласний громадський фонд «ФАКЕЛ» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді» () та Миколаївською міською радою було укладено договір оренди землі , зареєстрований в Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 08.07.2005р. за №24, та зареєстрований в книзі записів договорів оренди землі 08.07.2005р. за №3302. Згідно п.1.1 Договору оренди землі Миколаївська міська рада, на підставі рішення від 20.05.05 за №33/32 передала, а позивач прийняв в оренду земельну ділянку для закінчення будівництва 2 черги ринку-торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, 51-6 /Заводський район/. Кадастровий номер земельної ділянки :05:006:0005. Згідно п.2.1. Договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2424 кв.м. 25.11.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про зміни до Договору оренди землі від 23.06.2005 року, згідно умов якого п. 2.1 Договору викладено в новій редакції: "В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2424 кв.м з правом передачі її в суборенду". Даний договір про зміни зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 25.11.2005 року за №68. Строк дії договору закінчився 13.12.2011. Зазначає, що 08.07.2005 між ГО «МОГФ «Факел» та ТОВ «СМНОМФ «Факел» було укладено Договір суборенди землі, згідно умов якого ГО «МОГФ «Факел» передав ТОВ «СМНОМФ «Факел» в суборенду земельні ділянку площею 2424 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки :05:006:0005, для закінчення будівництва 2 черги «Ринку-торгового комплексу» по вул. Генерала Карпенко, 51-Б. У подальшому, 21.02.2007 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миколаївської міської ради було складено Дозвіл на виконання будівельних робіт №3102, згідно якого ТОВ «СМНОМФ «ФАКЕЛ» було дозволено виконання будівельних робіт з закінчення 2 черги ринку-торгового комплексу по вул.Генерала Карпенка, 51-Б. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миколаївської міської ради 08.10.2010 було складено Дозвіл на виконання будівельних робіт №00451-10, згідно якого ТОВ «СМНОМФ «ФАКЕЛ» було дозволено виконання будівельних робіт з закінчення 2 черги ринку-торгового комплексу по вул.Генерала Карпенка, 51-Б. Виконавчий комітет Миколаївської міської ради 22.10.2010 прийняв рішення №1370 надавши нову адресу: м.Миколаїв, вул Генерала Карпенко, 51-В об`єкту незавершеного будівництва ринку-торгового комплексу (2 черги) по вул. Генерала Карпенко, 51-Б, земельну ділянку під яке надано рішенням міської ради №24/32 від 13.06.2008 (Договір оренди землі від 08.07.2005р. №3302). ТОВ «СМНОМФ «ФАКЕЛ» було збудовано об`єкт незавершеного будівництво: «незавершене будівництво центрального павільйону» розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 51-В. Державний реєстратор Лисенко О.В. КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» Миколаївської міської ради 12.10.2010 здійснив державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна «Незавершене будівництво центрального павільйону», розташованого за адресою: м.Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 51-В., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 31746074. Для подальшого закінчення будівництва було потрібно подовження дії договору оренди землі. Однак, у зв`язку з ухиленням позивача від виконання своїх обов`язків, втручання голови Миколаївської ОДА, депутатів Миколаївської міської ради, міського голови, дія договору оренди землі не подовжувалась з боку позивача. Об`єкт нерухомого майна було внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Комунальним Підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» Миколаївської міської ради було проведено інвентаризацію та складено Технічний паспорт об`єкту. Об`єкт незавершеного будівництва «Незавершене будівництво центрального павільйону» (м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 51-В) як об`єкт цивільних прав виник 12.10.2010, а дія договору оренди землі від 23.06.2005 закінчилась 13.12.2011, відповідно Об`єкт незавершеного будівництва виник на законних підставах, за наявності: права користування землею, дозволу на початок будівництва; державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Вказує, що 20.01.2015 господарський суд Миколаївської області (Суддя Фролов В.Д.) виніс рішення по справі №915/1910/14, згідно якого було визнано право власності ГО «МОГФ «Факел» СМНОМ» на Об`єкт незавершеного будівництва «Незавершене будівництво центрального павільйону» (м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 51-В). Державний реєстратор приватний нотаріус Демченко Тетяна Михайлівна рішенням №31199235 здійснила державну реєстрацію права власності на нерухоме майно: незавершене будівництво, центральний павільйон (м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 51-В), реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №101, на підставі рішення господарського суду Миколаївської області (Суддя Фролов В.Д.) від 20.01.2015 по справі №915/1910/14. Зазначає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Також просить суд застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин.

23.06.2023 позивач через систему "Електронний суд" надав відповідь на відзив в якій зазначає, що дійсно, 12.10.2010 державний реєстратор Лисенко О.В. КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» Миколаївської міської ради здійснив державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна «Незавершене будівництво центрального павільйону», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Карпенка, 51-В, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 31746074. При цьому, що права власності на об`єкт незавершеного будівництва було зареєстроване в реєстрі речових прав не за Відповідачем або ГО «МОГФ «Факел», а за ТОВ «СМНОМФ «Факел» на підставі договору суборенди землі від 17.10.2008, тобто відповідач на час первинної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва не мав до нього жодного відношення. Відповідно до службової записки департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 13.09.2021 № 37052/12.01-24/21-2 містобудівні умови та обмеження за адресою вул. Генерала Карпенка, 51-В не надавались. Відповідно до офіційних даних з Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва будь-які дозвільні документи щодо виконання робіт по вул. Генерала Карпенка, 51-В не реєструвались. Таким чином, твердження відповідача про наявність дозволу на початок будівництва спростовується матеріалами справи. В підставах реєстрації у 2010 році права власності на об`єкт незавершеного будівництва в реєстрі речових прав зазначено лише договір суборенди землі від 17.10.2008 та відповідно не зазначено, що також підставною для такої реєстрації слугував дозвіл на виконання будівельних робіт, який є обов`язковим документом для проведення такої реєстрації. Посилання відповідача, що 21.02.2007 інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миколаївської міської ради було складено Дозвіл на виконання будівельних робіт №3102 від 21.02.2007р., згідно з яким ТОВ «СМНОМФ «ФАКЕЛ» було дозволено виконання будівельних робіт з закінчення 2 черги ринку-торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, 51-Б, не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки копія відповідного дозволу відсутня в матеріалах справи. Вказує, що до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Отже, до позовної вимоги Миколаївської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою не застосовуються строки позовної давності. Враховуючи факт того, що позовні вимоги Миколаївської міської ради щодо скасування державної реєстрації, визнання недійсним акту оцінки вартості та приймання передачі майна є похідними від позовної вимоги про зобов`язання усунення перешкод Миколаївській міській раді у користуванні земельною ділянкою та нерозривно пов`язаними між собою, вбачається про відсутність застосування строків позовної давності у даній справі. Здійснення захисту прав Миколаївської міської ради на земельну ділянку у судовому порядку шляхом усунення перешкод у користуванні такою земельною ділянкою неможливо без скасування державної реєстрації, визнання недійсним акту оцінки вартості та приймання передачі майна, оскільки спірне майно розташоване на земельній ділянці, власником якої є Миколаївська міська рада. Зазначає, що оскільки акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» погоджує дію шляхом волевиявлення сторін цього двостороннього правочину щодо переходу прав власності на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Генерала Карпенка, 51-В, є підставою для реєстрації права власності за відповідачем у реєстрі речових прав, оскарження такого акту є належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача. Акт оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» відповідно до ст. 21, ч.ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України, ст. 215 ЦК України, ст. 152 ЗК України підлягає визнанню недійсним. Враховуючи, що об`єкт незавершеного будівництва не є об`єктом нерухомості, на нього не розповсюджуються приписи законодавства щодо захисту прав власності, а укладений акт оцінки вартості та приймання передачі майна між сторонами є недійсним, Відповідач зобов`язаний повернути Миколаївській міській раді земельну ділянку шляхом знесення об`єкта незавершеного будівництва, павільйон, номер 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В.

10 липня 2023 року позивач засобами електронного зв`язку надав до суду заяву в якій просить провести підготовче засідання, яке призначено на 11.07.2023 без участі представника Миколаївської міської ради.

У підготовчому засіданні 11.07.2023 судом повторно перевірено позовну заяву №11.02/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 на додержання вимог викладених у ст.162, ст.164, ст.172 Господарського процесуального кодексу України, та встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.ст.162,164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2023 на підставі п.11 ст.176 ГПК України позовну заяву №11.02/02.02.01-22/02.06/14/23 від 29.03.2023 Миколаївської міської ради залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали суду.

13.07.2023 від позивача до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області на виконання ухвали суду від 11.07.2023 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18.07.2023 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться " 03" серпня 2023 року та ухвалено розглянути справу №915/523/23 поза межами строку, встановленого ст.ст. 177, 195 Господарського процесуального кодексу, у розумний строк.

Відповідач надав до суду пояснення (вх.№10228/23 від 03.08.2023).

Ухвалою суду від 03.08.2023, яку занесено до протоколу судового засідання, у відповідності до ст.177, 182, 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 вересня 2023 року.

Ухвалою суду, від 19.09.2023, занесену до протоколу судового засідання, за клопотання позивача судове засідання відкладено на 19 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду від 19.10.2023, розгляд справи відкладено на 14.11.2023.

14.11.2023 представник позивача надав до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника Миколаївської міської ради на підставі наявних доказів у справі. Вказує, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 14.11.2023 не з`явився, причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений ухвалою суду від 19.10.2023

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

23.06.2005 року між Миколаївською міською радою (орендодавець) та Миколаївським обласним громадським фондом "Факел" сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді (орендар) укладено договір оренди землі №3302 (далі - договір), у відповідності до п.1.1 якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 20.05.2005 року за №33/32 надає, а Миколаївський обласний громадський фонд "Факел" сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді приймає в оренду земельну ділянку для закінчення будівництва 2 черги ринку-торгового комплексу по вул. Генерала Карпенка, 51-Б (Заводський район) (т.1 а.с.49-52).

Відповідно до п.2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2424 кв.м. без права передачі її в суборенду. Земельна ділянка зайнята незавершеним будівництвом об`єкта (п.2.2 Договору).

У відповідності до п.2.3 Договору, земельна ділянка передається в оренду без будинків, будівель, споруд та інших об`єктів.

Згідно п.3.1 Договору, договір діє протягом 2 (двох) років з дати його реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що земельна ділянка передається в оренду для закінчення будівництва 2 черги ринку-торгового комплексу.

Відповідно до п.7.1 Договору у разі закінчення терміну оренди, припинення або розірвання Договору оренди, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.

За положеннями п.п. "г" п. 9.3 Договору після закінчення строку, на який було укладено, при умові належного виконання обов`язків відповідно до умов цього договору, орендар має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору за тим самим цільовим використанням земельної ділянки, за яким вона надавалася.

Відповідно до п.п. "л" п. 9.4 Договору у разі не закінчення будівництва до закінчення строку дії договору оренди, орендар має право звернутися до міської ради з клопотанням про продовження строку оренди, при цьому орендна плата за землю вноситься по день фактичного використання земельної ділянки або до укладення нового договору оренди землі.

Пунктом 12.4 Договору визначено, що дія Договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін; - за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та в наслідок знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом; - в односторонньому порядку за ініціативою орендодавця, із звільненням орендодавця від відповідальності, згідно з Господарським кодексом України, в разі коли орендар використовує земельну ділянку способами, які суперечать екологічним вимогам, не за цільовим призначенням, систематично не сплачує орендну плату (протягом трьох місяців поспіль), порушення строків завершення забудови земельної ділянки, здійснення без згоди орендодавця передачі або відчуження права користування земельною ділянкою третім особам.

Згідно з п. 12.7 Договору після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов`язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.12.8 Договору, у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку, на умовах, визначених цим договором. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві завдані збитки.

Вказаний договір оренди зареєстрований в Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 08.07.2005 року за №24, та зареєстрований в книзі записів договорів оренди землі 08.07.2005 року за №3302.

У відповідності до акту приймання - передачі земельної ділянки від 08.07.2005 Миколаївська міська рала передала, а Миколаївський обласний громадський фонд «Факел» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді прийняв в оренду земельну ділянку по вул.Генерала Карпенка, 51-б для закінчення будівництва ринку - торгового комплексу. Загальна площа земельної ділянки 2424 кв.м. (т.1 а.с.53).

В подальшому, 25.11.2005 року між сторонами було укладено договір про зміни до договору оренди землі від 23.06.2005 року, згідно умов якого п. 2.1 договору викладено в новій редакції: "В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2424 кв.м з правом передачі її в суборенду". Даний договір про зміни зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 25.11.2005 року за №68 (т.1 а.с.59).

07.08.2008 року між сторонами було укладено договір про зміни до договору оренди землі за №3302, згідно п.1 якого Миколаївська міська рада на підставі рішення від 13.06.08 за №24/32 продовжує Миколаївському обласному громадському фонду «ФАКЕЛ» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді термін оренди земельної ділянки, яка була надана рішенням міської ради від 20.05.05 за №33/32, до закінчення будівництва 2 черги «Ринок - торговий комплекс» по вул.Генерала Карпенка, 51-б, у зв`язку з чим пункт 3.1 розділу договору оренди доповнили: Договір діє протягом 6 (шести) місяців з 13.06.08. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди» (т.1 а.с.60-61).

Також, 30.10.2009 року між сторонами було укладено договір про зміни №963-09 до договору, за умовами якого: "Договір діє протягом 1 (одного) року з 13.12.2008 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди. Підставою для поновлення договору буде відповідне рішення орендодавця". Зазначений договір про зміни зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 30.10.2009 року за №46 (т.1 а.с.64).

26.11.2009 року між сторонами було укладено договір про зміни №181-10 до договору про подовження дії договору на 2 роки з 13.12.2009 року. Договір про зміни зареєстровано у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 30.03.2010 року за №50 (т.1 а.с.62).

У подальшому, зміни до договору не вносились, строк дії договору не продовжувався.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2019 року громадська організація "ФАКЕЛ" - Фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" звернулась до господарського суду Миколаївської області із позовом №14/02-1 від 14.02.2019 року до Миколаївської міської ради, в якому просило:

- визнати поновленим на новий строк 2 (два) роки договір оренди землі, укладений між Миколаївською міською радою та громадською організацією "ФАКЕЛ" - Фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді", зареєстрований в Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 08.07.2005 року за № 24, та зареєстрований в книзі записів договорів оренди землі 08.07.2005 року за № 3302;

- визнати додаткову угоду до договору оренди землі від 23.06.2005 року, укладеного між Миколаївською міською радою та громадською організацією "ФАКЕЛ" - Фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді", зареєстрованого в Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 08.07.2005 року за № 24, та зареєстрованого в книзі записів договорів оренди землі 08.07.2005 року за № 3302, укладеною в редакції позивача.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.05.2019 по справі №915/250/19 (суддя Алексєєв А.П.) залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 року відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

Судові рішення мотивовані тим, що позивачем не надано доказів виконання обов`язку, передбаченого ч. 2, 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" щодо направлення до 13.09.2011 року орендодавцю листа-повідомлення із проектом додаткової угоди про застосування свого переважного права на поновлення договору оренди землі на наступний строк. Таким чином, позивач не висловив належним чином намірів на продовження орендних правовідносин у встановленому Законом України "Про оренду землі" порядку. Отже, відповідачем не порушено прав позивача за зазначених позивачем обставин.

Судовими рішення у справі №915/250/19 встановлено, що «після закінчення строку дії договору оренди, тобто після 13.12.2011р., орендодавець не направляв на адресу орендаря повідомлення про заперечення проти поновлення терміну дії спірного договору оренди. Разом з тим, орендар направив на адресу орендодавця заяву, до якої була додана додаткова угода лише 10.12.2018р., тобто майже через 7 років з моменту закінчення строку дії договору. При цьому, судова колегія зазначає, що редакція додаткової угоди, визнання укладання якої просить позивач, відрізняється за змістом від договору оренди землі від 23.06.2005».

Отже, договір оренди припинив свою дію у зв`язку з закінченням строку його дії, про що також встановлено у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 по справі №915/250/19.

Відтак, строк дії договору оренди землі від 23.06.2005 року закінчився 13.12.2011 року.

Згідно матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1370 від 22.10.2010 «Про зміну та надання адрес та внесення змін до рішень виконкому міської ради», незавершеному будівництву ринку-торгового комплексу (2 черга) по вул.Генерала Карпенка, 51-б, земельну ділянку під яке надано рішенням міської ради №24/32 від 13.06.08 ТОВ «Сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді фонду «Факел» (договір оренди землі від 08.07.05 №3302) надано нову адресу: вул.Генерала Карпенка, 51-в (т.1 а.с.32).

Відповідно до Витягу №27619249 від 12.10.2010 про державну реєстрацію прав за Товариством з обмеженою відповідальністю "Сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді фонду "ФАКЕЛ" зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва центрального павільйону по вулиці Генерала Карпенка, 51-В, місто Миколаїв (т.1 а.с.33).

Як вбачається з матеріалів справи, Громадською організацією "Миколаївський обласний громадський фонд "ФАКЕЛ" сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" пред`явлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді фонду "ФАКЕЛ" про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва: Центральний павільйон (2 черги Ринку-торговельного комплексу) по вул. Генерала Карпенка, 51-В в м. Миколаєві та про зобов`язання передати у власність зазначений об`єкт.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.01.2015 у справі №915/1910/14 (суддя - Фролов В.Д.) позов задоволено. Визнано право власності Громадської організації "Миколаївський обласний громадський фонд "ФАКЕЛ" сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" на об`єкт незавершеного будівництва: Центральний павільйон (2 черги Ринку-торговельного комплексу) по вулиці Генерала Карпенка, 51-В, місто Миколаїв (т.1 а.с.27-29). Вказане рішення набрало законної сили.

У подальшому на підставі вказано рішення за Громадською організацією "Миколаївський обласний громадський фонд "ФАКЕЛ" сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва номер об`єкта нерухомого майна 101, по вул.Генерала Карпенка, 51-В (т.1 а.с.23-26).

Громадська організація "Факел" - фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" на підставі акта №1 від 05.09.2019 оцінки вартості та приймання-передачі майна, яке вноситься до статутного капіталу ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» прийняло нерухоме майно (реєстраційний номер нерухомого майна - 101; незавершене будівництво, центральний павільйон; опис об`єкта: недобудоване літ.Б, недобудоване літ.Т; огорожа №1), розташоване за адресою - м.Миколаїв, вул.Карпенка Генерала, 51-В. (т.1 а.с.173-174).

Як вбачається з протоколу №2 від 05.09.2019 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ», вирішено, зокрема, сформувати належну до сплати учасником ГО «Факел» - фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" частку в статутному капіталі товариства майновим внеском на 200 000,00 грн., належним ГО «Факел» - фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" на підставі приватної власності нерухомим майном, розташованим на адресою - м.Миколаїв, вул.Карпенка Генерала, 51-В (номер запису про право власності 16186972), реєстраційний номер нерухомого майна - 101; незавершене будівництво, центральний павільйон; опис об`єкта: недобудоване літ.Б, недобудоване літ.Т; огорожа №1. Затвердити грошову оцінку вкладу ГО «Факел» - фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" у не грошовій формі в сумі 200 000,00 грн. (т.1 а.с.171-172).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.03.2023 № 327074815 приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу Миколаївської області Демченко Тетяною Михайлівною зареєстровано право власності за ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" на об`єкт нерухомого майна за адресою: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вулиця Карпенка Генерала, 51-В на підставі акту оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"; протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ".

Згідно змісту інформації про зміни речового права (номер запису про право власності/довірчої власності: 16186972) (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023 № 327074815) вбачається, що 27.09.2019 Коржень Оксаною Вікторівною, Комунальне підприємство "ЕНЕРГО" (індексний номер рішення: 48902511) внесено відомості до реєстру, а саме:

- додано ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ ПЛЮС", , країна реєстрації: Україна;

- видалено ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ "ФАКЕЛ" - ФОНД СПРИЯННЯ МОЛОДИМ НАУКОВЦЯМ І ОБДАРОВАНІЙ МОЛОДІ, , країна реєстрації: Україна. Крім того, відповідно до інформації про зміни речового права (номер запису про право власності/довірчої власності: 16186972) (інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.03.2023 № 327074815) в частині реєстрації виправлення права власності вбачається, що 27.09.2019 Коржень Оксаною Вікторівною, Комунальне підприємство "ЕНЕРГО" (індексний номер рішення: 48902511) внесено виправлення, а саме:

- додано протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "СІТІ ЕСТЕЙТПЛЮС";

- додано акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: Сторони договору;

видалено рішення суду, серія та номер: 915/1910/14, виданий 20.01.2015, видавник: Господарський суд Миколаївської області;

- акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: Сторони договору змінено на акт оцінки вартості та приймання-передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМПСІТІ ЕСТЕЙТ" протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "СІТІ ЕСТЕЙТ ПЛЮС" змінено на протокол, серія та номер: 2, виданий 05.09.2019, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"

- власники: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ ПЛЮС", , країна реєстрації: Україна змінено на ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", , країна реєстрації: Україна (т.1 а.с.128-129).

За твердженням позивача, ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" не вживало жодних заходів щодо оформлення речових прав на користування землею, не звертався до міської ради з питання надання йому у власність або користування вищевказаної земельної ділянки, міська рада не приймала жодних рішень щодо надання у власність або користування земельної ділянки площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 або будь-якої іншої ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" для будівництва та/або обслуговування об`єкта незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: м.Миколаїв, вул. Карпенка генерала. 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача як власника земельної ділянки внаслідок легалізації самочинного будівництва шляхом безпідставної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Положеннями ч.1 ст.373 Цивільного Кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Елементом особливої правової охорони землі є норма частини другої ст. 14 Конституції про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 373 ЦК України).

Згідно ч.4 ст.373 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Статтею 375 Цивільного Кодексу України передбачено, що власник земельної

ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ч.2 ст. 376 Цивільного Кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Аналіз наведеної норми дозволяє виділити наступні ознаки самочинного будівництва:

- будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, тобто цільове призначення земельної ділянки, наданої у власність або користування (оренду), прямо не передбачає зведення (будівництво) певного об`єкту нерухомості;

- відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для

будівництва;

- створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Кожна із зазначених ознак є самостійною і достатньою для того, щоб визнати об?єкт нерухомого майна самочинним будівництво

Виходячи з умов Договору оренди, земельна ділянка була надана Громадському фонду «Факел» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді для закінчення будівництва 2черги ринку - торгового комплексу.

Зокрема, п.2.2 та п.5.2 Договору оренди передбачено, що земельна ділянка зайнята незавершеним будівництвом об`єктом. Цільове призначення земельної ділянки - землі поточного будівництва.

Таким чином, Миколаївська міська рада надавала Громадському фонду «Факел» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді земельну ділянку в оренду з правом здійснення на ній будівництва (п.5.1 Договору).

Разом з тим, строк дії договору оренди землі від 23.06.2005 року закінчився 13.12.2011 року.

Відповідно до ч.ч.2 та 4 ст.26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Частина 5 ст.26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності, визначає отримання замовником або проектувальником вихідних даних на об`єкт.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" основними складовими вихідних даних є, зокрема, містобудівні умови та обмеження.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення строку дії Договору оренди, а саме після 13.12.2011 відповідач не звертався до Миколаївської міської ради з метою отримання в користування земельної ділянки з кадастровим номером :05:006:0005.

Управління земельних ресурсів Миколаївської міської ради в листі №4141/02.02.01-40/22-2 від 25.01.2022, зазначено, що міською радою не приймалось рішень щодо надання у власність чи користування земельної ділянки за кадастровим номером :05:006:0005 (т.1 а.с.70).

Згідно службової записки №37052/12.01-24/21-2 від 13.09.2021 Департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради, Департаментом не надавалось містобудівних умов та обмежень за адресою вул.Генерала Карпенка, 51-В, (т.1 а.с.83).

Відповідно до офіційних даних з Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, які надані позивачем, будь-які дозвільні документи щодо виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію об`єктів нерухомості по вул.Генерала Карпенка, 51В не реєструвались (т.1 а.с.81-82).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем в порушення вказаних приписів не надано жодного доказу щодо отримання дозвільних документів на будівництво (докази видачі забудовнику містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта, докази видачі/реєстрації документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, тощо).

Частиною 2 ст.331 Цивільного Кодексу України визначено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу будівлі після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак, до цього не будучи будівлею з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №310/7210/17 та від 07.09.2016 у справі №359/8902/14.

Як вже було зазначено, ч.2 ст.376 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

У відповідності до ст.ст. 3, 169 та 172 Цивільного Кодексу України органи місцевого самоврядування є органами, через які територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов?язки як учасники цивільних відносин.

У відповідності до ст. 80 Земельного кодексу України суб?єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Так, земельна ділянка, яка передавалась Громадському фонду «Факел» сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді в оренду за договором №3302 належала та належить до земель комунальної власності територіальної громади м.Миколаєва, розпорядження якими здійснює Миколаївська міська рада, що не оспорюється сторонами.

Отже, позивач як орган, через який територіальна громада м.Миколаєва здійснює своє право власності, уповноважений здійснювати функції власника земельної ділянки, зокрема вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов?язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Частиною першою статті 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Захист права власності - це сукупність передбачених законом цивільно-правових засобів, які, по-перше, гарантують нормальне господарське використання майна (тобто вони забезпечують захист відносин власності в їх непорушеному стані), по-друге - застосовуються для поновлення порушених правовідносин власності, для усунення перешкод, що заважають їх нормальному функціонуванню, для відшкодування збитків, які заподіяні власнику.

З урахуванням наведених положень законодавства власник має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає йому користуватися і розпоряджатися своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Позивачем за негаторним позовом може бути власник або титульний володілець, у якого перебуває річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Подібний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі №926/3881/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №924/1220/17 (провадження № 12-26гс19).

Предметом негаторного позову є вимога власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування майном, а також факти, що підтверджують протиправні дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення цих правомочностей.

Отже, право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Тому встановлення саме зазначених обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами. Подібний за змістом правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №909/392/19.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №910/1310/19 викладено правовий висновок про те, що умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Близькі за змістом висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 30 липня 2019 року у справі №926/3881/17, від 07 квітня 2021 року у справі №308/13730/15, від 29 жовтня 2021 року у справі №916/1769/20.

Однією з умов застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, оскільки в разі наявності таких відносин здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов`язально-правових способів (аналогічний за змістом правовий висновок наведено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, постанові Верховного Суду від 03.06.2020 у справі №916/1666/18).

Згідно з положеннями статті 328 Цивільного Кодексу України , право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини другої статті 376 Цивільного Кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

При цьому формулювання положень статті 376 Цивільного Кодексу України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на нього, ніж ті, що встановлені цією статтею. Тож, як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила таке будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правового режиму такого будівництва як самочинного з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті (пункти 6.31-6.33 постанови від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13; пункти 53-56 постанови від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц; пункт 46 постанови від 20.07.2022 у справі № 923/196/20).

Тобто відповідно до приписів частин третьої та п`ятої статті 376 Цивільного Кодексу України як особа, що здійснила самочинне будівництво, так і власник земельної ділянки, на якій здійснили самочинне будівництво, можуть набути самочинно збудоване майно у власність. При цьому, їм необхідно дотримуватись чіткого алгоритму дій, визначеного в зазначеній статті.

Якщо нерухоме майно є самочинним будівництвом, реєстрація права власності на самочинно побудоване нерухоме майно у будь-який інший спосіб, окрім визначеного статтею 376 ЦК України, є такою, що не відповідає вимогам цієї статті. Можливість настання інших правових наслідків, ніж передбачені статтею 376 ЦК України виключається

За обставин, коли право власності на самочинно побудоване нерухоме майно зареєстровано за певною особою без дотримання визначеного статтею 376 ЦК України порядку, задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на таке майно, або вимоги про скасування державної реєстрації прав, або вимоги про припинення права власності тощо у встановленому законом порядку не вирішить юридичну долю самочинно побудованого майна та не призведе до відновлення стану єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованого на ній нерухомого майна.

Отже, належними вимогами, які може заявити особа - власник земельної ділянки, на якій здійснено (здійснюється) самочинне будівництво, для захисту прав користування та розпорядження такою земельною ділянкою, є вимога про знесення самочинно побудованого нерухомого майна або вимога про визнання права власності на самочинно побудоване майно.

Таким чином, у відносинах, які є предметом даного спору, вимоги про скасування державної реєстрації права власності та припинення за Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" права власності на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, державна реєстрація від 30.08.2016, запис за № 16186972), а також визнання недійсним акту оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", задоволенню не підлягають, а ефективним способом захисту прав позивача як власника земельної ділянки є виключно позов про усунення перешкод в користуванні нею.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2019 року громадська організація "ФАКЕЛ" - Фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" звернулась до господарського суду Миколаївської області із позовом №14/02-1 від 14.02.2019 року до Миколаївської міської ради, в якому просило: - визнати поновленим на новий строк 2 (два) роки договір оренди землі, укладений між Миколаївською міською радою та громадською організацією "ФАКЕЛ" - Фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді", зареєстрований в Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 08.07.2005 року за № 24, та зареєстрований в книзі записів договорів оренди землі 08.07.2005 року за № 3302; - визнати додаткову угоду до договору оренди землі від 23.06.2005 року, укладеного між Миколаївською міською радою та громадською організацією "ФАКЕЛ" - Фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді", зареєстрованого в Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 08.07.2005 року за № 24, та зареєстрованого в книзі записів договорів оренди землі 08.07.2005 року за № 3302, укладеною в редакції позивача.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 06.05.2019 по справі №915/250/19 (суддя Алексєєв А.П.) залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.07.2019 року відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі.

Судовими рішення у справі №915/250/19 встановлено, що «строк дії договору оренди землі від 23.06.2005 року закінчився 13.12.2011 року. …Після закінчення строку дії договору оренди, тобто після 13.12.2011р., орендодавець не направляв на адресу орендаря повідомлення про заперечення проти поновлення терміну дії спірного договору оренди. Разом з тим, орендар направив на адресу орендодавця заяву, до якої була додана додаткова угода лише 10.12.2018р., тобто майже через 7 років з моменту закінчення строку дії договору. При цьому, судова колегія зазначає, що редакція додаткової угоди, визнання укладання якої просить позивач, відрізняється за змістом від договору оренди землі від 23.06.2005».

Враховуючи вищевикладене, строк дії договору оренди землі від 23.06.2005 року закінчився 13.12.2011 року, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

У подальшому, після закінчення строку дії договору оренди землі №3302 від 23.06.2005, громадська організація "ФАКЕЛ" - Фонд сприяння молодим науковцям і обдарованій молоді" 05.09.2019 внесла до статутного капіталу ТОВ «ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ» об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, який розташований за адресою - м.Миколаїв, вул.Карпенка Генерала, 51-В (акт №1 від 05.09.2019).

Відповідно до п.7.1 Договору у разі закінчення терміну оренди, припинення або розірвання Договору оренди, орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в оренду.

У разі припинення або розірвання договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцеві земельну ділянку, на умовах, визначених цим договором (ст.34 Закону України "Про оренду землі" та п.11.7 Договору).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, належна міській раді земельна ділянка у встановленому Договором порядку повернута не була.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач займає земельну ділянку площею 2424 кв.м., кадастровий номер :05:006:0005 без відповідних правових підстав та наявності передбачених земельним законодавством документів, які підтверджують право власності чи користування наведеною ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного Кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст.321 Цивільного Кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 152 Земельного Кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п. б ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Особа, яка використовувала земельну ділянку з порушенням прав іншої (власника земельної ділянки), повинна привести земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд за власний кошт. Оскільки відповідно до вимог чинного законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, то відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки (п. 6.20 тп п.6.21 постанови КГС ВС від 02.06.2021 у справі № 910/14524/19).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що спірна земельна ділянка відповідно до приписів Земельного кодексу України підлягає поверненню власнику шляхом знесення об`єкту незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В, що відповідає обставинам справи та законодавству, що регулює дані правовідносини.

Щодо застосування строку позовної давності, заявленого відповідачем суд зазначає таке.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності.

Таким чином, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду.

Враховуючи, що судом було встановлено, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права власності та припинення за Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" права власності на об`єкт незавершеного будівництва, центральний павільйон, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, державна реєстрація від 30.08.2016, запис за № 16186972), а також визнання недійсним акту оцінки вартості та приймання передачі майна, серія та номер: 1, виданий 05.09.2018, видавник: ТОВ "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ", задоволенню не підлягають, то заява про застосування строків позовної даності в цій частині судом до уваги не приймається.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що відповідач протиправно використовує земельну ділянку.

Відсутність у орендаря правових підстав для користування земельною ділянкою свідчить про те, що він володіє нею незаконно, і власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні та розпорядженні таким майном.

Тому позов про повернення земельної ділянки в даному випадку є таким, що спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном, тобто негаторним.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.03.2018 у справі №607/15489/15-ц позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі, а тому цей позов може бути пред`явлений власником майна протягом всього часу, поки триває порушення (пункт 36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав").

Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що негаторний позов може бути заявлений упродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок, оскільки таке порушення права власника є триваючим, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості тверджень відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності з вимогою про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ" усунути перешкоди з користуванні Миколаївською міською радою земельною ділянкою площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005, шляхом знесення об`єкту незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Згідно статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява №4909/04), відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом були досліджені всі документи, які надані сторонами по справі, аргументи сторін та надана їм правова оцінка. Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовують наведених вище висновків.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 11, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 195, 196, 210, 220, 232, 233, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"

(54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, 51В, ) усунути перешкоди в користуванні Миколаївській міській раді (54001, м.Миколаїв, вул. Адміральська, 20, ) земельною ділянкою площею 2424 кв.м., кадастровий №:05:006:0005 шляхом знесення об`єкту незавершеного будівництва, центральний павільйон, реєстраційний номер об`єкта: 101, за адресою: м. Миколаїв, вул. Карпенка генерала, 51-В.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛІМП СІТІ ЕСТЕЙТ"

(54038, м.Миколаїв, вул.Генерала Карпенка, 51В, ) на користь Миколаївської міської ради через виконавчий комітет Миколаївської міської ради (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 20, ) судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

4. В решті позову відмовити.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено 27.11.2023

Суддя Н.О. Семенчук