РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2023Справа № 910/13412/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши у порядку загального позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Метагро», Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Плоска

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний виробничий дім України», м. Київ

про стягнення 3 259 646,29 грн,

Представники сторін:

від позивача: Бондарчук В.Ю.;

від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Метагро» (далі - ТзОВ «Метагро»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний виробничий дім України» (далі - ТзОВ «АВД ЮА»/відповідач) про стягнення 3 259 646,29 грн - заборгованості за договором поставки №16/06/23-012 від 16.06.2023.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.08.2023 позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 02.10.2023.

27.09.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 02.10.2023 у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів зв`язку.

02.10.2023 у зв`язку із неявкою представника відповідача суд відклав підготовче засідання на 30.10.2023.

05.10.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 30.10.2023 у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів зв`язку.

30.10.2023 у підготовче засідання представник ТзОВ «АВД ЮА» вдруге не з`явився, про причин неявки суд не повідомив.

Суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.12.2023.

01.11.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 04.12.2023 у режимі відеоконференції із використанням власних технічних засобів зв`язку.

04.12.2023 у судове засідання з`явився представник ТзОВ «Метагро» та підтримав позов у повному обсязі.

ТзОВ «АВД ЮА» у судове засідання представника не направило, про причини неявки суд не повідомило, відзиву на позовну заяву не надало.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метагро» (далі - постачаьник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аграрний виробничий дім України» (далі - покупець) укладено договір поставки №16/06/23-012, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати, а покупець зобов`язався прийняти та своєчасно оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме: зернові, бобові та олійні культури.

Сторони у п. 1.2. та п. 2.1. договору погодили, що асортимент, кількість, стандарт, особливі вимоги до якості партії товару визначаються за згодою сторін та фіксуються у специфікації. Ціна за одиницю товару і сума партії товару, поставка якої буде здійснюватися відповідно до цього договору, визначається у специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору, та встановлюється в національній валюті України.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 16.06.2024 (п. 8.1. договору).

На виконання умов договору, між позивачем та відповідачем підписано специфікацію № 1 на поставку кукурудзи на загальну суму 3 350 000,00 грн.

Згідно із п. 2 специфікації № 1, оплата товару здійснюється покупцем на таких умовах: покупець зобов`язаний оплатити 86% від вартості поставленого товару протягом 1 (одного) банківського дня з моменту отримання наведених документів: договір - факсова копія або сканована копія по електронній пошті; рахунок-фактура - факсова копія або сканована копія по електронній пошті; видаткова накладна - факсова копія або сканована копія по електронній пошті. Покупець зобов`язаний оплатити 14% від вартості поставленого товару протягом 1 (одного) банківського дня з моменту реєстрації постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних: податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронній формі у порядку, визначеному законодавством, з накладенням електронного підпису уповноваженої особи постачальника (з обов`язковим попереднім узгодженням).

Так, 26.06.2023 позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3 359 646,29 грн, що підтверджується видатковими накладними № 92 на суму 1 674 999,15 грн та № 93 на суму 1 684 647,14 грн, а також товарно-транспортними накладними, копії яких долучені до матеріалів справи.

Крім того, 26.06.2023 позивач на виконання умов п. 2 специфікації №1, здійснив реєстрацію податкових накладних №11 та № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

04.07.2023 ТзОВ «АВД ЮА» платіжною інструкцією №1036_00000/87е09177-684f-40b5-a217-c73812009cb5 здійснило часткову оплату товару у сумі 100 000,00 грн.

07.07.2023 відповідач направив на адресу позивача лист за вих. № 324-А1, в якому зобов`язався здійснити оплату за поставлений товар до 18.07.2023.

Проте, в порушення умов договору поставки №16/06/23-012 від 16.06.2023 та специфікації №1 до нього, ТзОВ «АВД ЮА» оплату за поставлений товар не здійснило, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 3 259 646,29 грн, що також підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків за період червень-липень 2023 року.

14.07.2023 ТзОВ «Метагро» направило на адресу ТзОВ «АВД ЮА» претензію-вимогу про сплату заборгованості за поставлений товар у розмірі 3 259 646,29 грн, а також пені, 3% річних та 5% штрафу.

Проте, ТзОВ «АВД ЮА» відповіді на претензію не надало, заборгованість не погасило.

Отже, у зв`язку із неналежним виконанням ТзОВ «АВД ЮА» зобов`язань за договором поставки №16/06/23-012 від 16.06.2023 та специфікації №1 до нього, ТзОВ «Метагро» звернулося до суду із цим позовом про стягнення із відповідача заборгованості у розмірі 3 259 646,29 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Отже, судом вище встановлено, що 16.06.2023 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 16/06/23-012 та підписано специфікацію №1 до нього, відповідно до яких позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3 359 646,29 грн, що підтверджується видатковими накладними №92 та №93 від 26.06.2023, а також товарно-транспортними накладними.

Проте, у порушення умов договору та специфікації ТзОВ «АВД ЮА» за поставлений товар розрахувалося частково у сумі 100 000,00 грн, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 3 259 646,29 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, оскільки відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування заявленої позовної вимоги, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрний виробничий дім України» порушило умови договору поставки № 16/06/23-012 від 16.06.2023 та специфікації №1, а також положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення позовної вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метагро» про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний виробничий дім України» заборгованості у розмірі 3 259 646,29 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Метагро» задовольнити.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрний виробничий дім України» (03151, місто Київ, вулиця Ушинського, будинок 40; ідентифікаційний код 39445292) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метагро» (35651, Рівненська область, Дубенський район, село Плоска, вулиця Лесі Українки, будинок 129; ідентифікаційний код 42672010) 3 259 646 (три мільйони двісті п`ятдесят дев`ять тисяч шістсот сорок шість) грн 29 коп. - заборгованості та 48 894 (сорок вісім тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 70 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 12.12.2023.

Суддя В.В. Бондарчук