ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023м. ХарківСправа № 922/4365/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , м. Харків
до Відділу житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури, транспорту та охорони навколишнього середовища Нововодолазької селищної ради, смт. Нова Водолага
про стягнення 4029360,00 грн.
за участю представників:

позивача Мякота Ю.А.

відповідача Скляр А.В.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Відділу житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури, транспорту та охорони навколишнього середовища Нововодолазької селищної ради (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором на постачання товару від 20.02.2023 № 22-09 ЧЛ в сумі 4029360,00 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 60440,41 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.10.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Відповідач 29.11.2023 за вх.№ 32745 надав до суду заяву про визнання позову.

Також, відповідач 04.12.2023 за вх.№ 33102 надав до суду додаткові пояснення по справі, в яких вказує, що він визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі, але не має можливості в добровільному порядку сплатити заборгованість в сумі 4029360,00 грн. в зв`язку з відсутністю коштів бюджетного фінансування.

Представник позивача у судовому засіданні 04.12.2023 просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.12.2023 визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

20.02.2023 між Відділом житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури, транспорту та охорони навколишнього середовища Нововодолазької селищної ради (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник) було укладено договір на постачання товару № 22-09 ЧЛ (надалі - договір).

Відповідно п. 1.1. договору, постачальник зобов`язувався поставляти покупцю товар для благоустрою населених пунктів (згідно ст.ст. 2, 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів") - щебінь, фракція 0-40 мм, щебінь, фракція 20-40 мм, зазначених у специфікації до договору (додаток 1), з дати укладання договору до 31.12.2023, а покупець - прийняти і оплатити товар для благоустрою населених пунктів (щебінь, фракція 0-40 мм, щебінь, фракція 20-40 мм), яка постачається згідно з умовами цього договору.

Пунктом 3.1. договору було передбачено, що кількість, ціна за одиницю товару зазначається у специфікації до договору (додаток 1). Ціна товару є незмінною протягом дії договору, крім випадків, передбачених чинним законодавством.

Згідно п. 3.1. договору, ціна договору становить 4029360,00 грн., ПДВ не передбачено.

Пунктом 4.2. договору було передбачено, що покупець у разі неритмічного бюджетного фінансування бере на себе зобов`язання здійснити остаточні розрахунки з постачальником до кінця дії цього договору.

Згідно п. 4.1. договору, розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем товару згідно накладних після його отримання шляхом здійснення безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 календарних днів.

У відповідності до п. 10.2. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023, а в частині оплати - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно видаткової накладної № 220901 від 15.05.2023 позивач поставив відповідачу товар за договором на суму 4029360,00 грн. без ПДВ. Відповідач не виконав обов`язок зі сплати поставленого за договором товару протягом 10 календарних днів.

З метою досудового вирішення спору позивачем було направлено відповідачу претензію № 1 від 29.08.2023 про стягнення заборгованості за договором у розмірі 4029360,00 грн. без ПДВ.

Листом від 18.09.2023 № 01-22/373 відповідач на претензію позивача повідомив, що він не має можливості сплатити заборгованість за договором від 22.02.2022 у розмірі 4029360,00 грн. у визначений договором термін в зв`язку з відсутністю планів бюджетного фінансування.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку, що сума заборгованості відповідача за поставлений товар за договором складає 4029360,00грн.

При цьому суд зазначає, що сума заборгованості у розмірі 4029360,00 грн. була визнана відповідачем під час розгляду справи у суді та відповідачем у додаткових поясненнях від 04.12.2023 було зазначено, що Відділ житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури, транспорту та охорони навколишнього середовища Нововодолазької селищної ради не мав можливості виконати умови договору в частині оплати за поставлений товар в 10-денний термін з моменту отримання товару та не має можливості виконати дого вірні зобов`язання на даний час в термін до 31.12.2023 року через відсутність бюдже тного фінансування. Начальник відділу наділений повноваженнями щодо укладання договорів на поставку товару та проведення розрахунків за отриманий товар, виконані роботи та надані послуги в межах бюджетного фінансування, виділеного Нововодолазькою се лищною радою на поточний 2023 рік.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно із ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Ураховуючи вищенаведене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати у повному обсязі поставленого позивачем товару за договором, визнання позову відповідачем, та те, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках бюджету, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором в сумі 4029360,00 грн. (без ПДВ) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи те, що позовні вимоги у справі підлягають задоволено повністю, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 60440,41 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 191, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділу житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури, транспорту та охорони навколишнього середовища Нововодолазької селищної ради (63202, Харківська область, Харківський район, смт. Нова Водолага, вул. Донця Григорія, 14, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ ПУМБ м. Київ, МФО 334851) заборгованість за договором на постачання товару від 20.02.2023 № 22-09 ЧЛ в сумі 4029360,00 грн., ПДВ не передбачено, та суму витрат по сплаті судового збору у розмірі 60440,41 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 в АТ ПУМБ м. Київ, МФО 334851).

Відповідач: Відділ житлово-комунального господарства, благоустрою, інфраструктури, транспорту та охорони навколишнього середовища Нововодолазької селищної ради (63202, Харківська область, Харківський район, смт. Нова Водолага, вул. Донця Григорія, 14, ).

Повне рішення складено "07" грудня 2023 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/4365/23