ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3685/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., за участю секретаря судового засідання Боднарук І.В., розглянувши справу за позовом Одеської міської ради; (Думська площа, 1,Одеса,Одеська область,65026, )

до відповідача: приватного підприємства "Дофін" (вул.Преображенська,74/78, м.Одеса, Одеська область, 65045, )

за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради (65011, Одеська обл., місто Одеса, вул.Успенська, будинок 83/85, )

про стягнення 775 387,67 грн.;

Представники:

від позивача - -

від відповідача - не з`явився;

від третьої особи:

ВСТАНОВИВ:

24.08.2023р. Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства ДОФІН за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради про стягнення 775 387,67 грн.- борг по договору оренди землі від 06.04.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської областівід 25.08.2023р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28 вересня 2023р.

12.09.2023р. до канцелярії суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву представника третьої особи Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради .

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом, дату та час судового засідання. Явка в судове засідання та подання відзиву по суті позовних вимог є правом, а не обов"язком відповідача.

Станом на 23.10.2023р. відповідач таким правом не скористався.

Повідомлення (оголошення) про розгляд справи розміщено за ініціативою суду на сайті судової влади 28.09.2023р.

Керуючись ст.ст.120,177,185,234,235 ГПК України, суд закрив підготовче провадження по справі, призначив справу до розгляду по суті на 20.11.2023р.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини у справі «Мантованеллі» проти Франції звернув увагу суду на те, що одним із складників справедливого судового розгляду у розумінні ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» є право на змагальне провадження.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Одеської міської ради від 15.03.2017 р. № 1831-VII Приватному підприємству «ДОФІН» (далі - ПП «ДОФІН») надано в оренду земельну ділянку (кадастровий номер :51:005:0083) площею 1,5953 га за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 4, вид використання - для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, господарських споруд та благоустрою прилеглої території.

На підставі вказаного рішення між Одеською міською радою та ПП «ДОФІН» укладено договір оренди землі від 06.04.2017 р., відповідно до якого вищевказану земельну ділянку передано в строкове платне користування терміном на 49 років (далі - Договір).

Відповідно до п.2.2 Договору на вказаній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомого майна - адміністративна будівля, який належить ПП «ДОФІН» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 22.12.20216 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та право власності на який зареєстровано 24.01.2017 р. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 4.1 розділу 4 Договору встановлено, що орендна плата за земельну ділянку площею 1,5953 га розрахована у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки.

Згідно з п. 5.1 вказаного Договору земельна ділянка передається в оренду ПП «ДОФІН» для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, господарських споруд та благоустрою прилеглої території.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-017 датою державної реєстрації вищевказаної земельної ділянки є 15.03.2017 р.

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель державної та приватної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Згідно з ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України та ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації такого права.

Згідно з ст.126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Частиною 5 статті 6 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Згідно з листом Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 05.04.2021 р. № 18-15-0.4-329/90-21 на виконання наказу «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» від 22.03.2021 р. № 177-ДК проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки площею 1,5953 га з кадастровим номером :51:005:0083, яка розташована за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато,

За результатами перевірки (акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 02.04.2021 р. № 177-ДК/161 /АП/09/01-21) встановлено, що ПП «ДОФІН» використовує земельну ділянку з кадастровим номером :51:005:0083 площею 1,5953 га, яка розташована за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 4, у невідповідності з вимогами п. 5.1 договору оренди землі, серії та номер: 792 від 06.04.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю.

Крім того, Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту комунальної власності Одеської міської ради 12.04.2021 р. був проведений огляд вищевказаної земельної ділянки (акт огляду земельної ділянки додається до позовної заяви). В ході обстеження було встановлено, що на зазначеній земельній ділянці Будівельною компанією «Будова» здійснюється будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.2018 р. № IV 44, зареєстрованого в ДАБІ України.

Також 26.04.2021 р. вищевказаним Відділом складений Акт перевірки дотримання умов договору оренди землі від 06.04.2017 р., в якому встановлено, що ПП «ДОФІН» при використанні земельної ділянки з кадастровим номером :51:005:0083 порушує вимоги п. 5.1 зазначеного договору оренди земельної ділянки.

У подальшому Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради на адресу ПП «ДОФІН» направлено листи від 26.05.2021 р. № 01-13/96 та від 11.11.2021 р. № 01-13/1159 щодо виявлених порушень та повідомлено підприємству про необхідність їх усунення, а саме приведення документів на право користування земельною ділянкою у відповідність до норм чинного законодавства України. Відповіді на зазначені листи на адресу Департаменту не надходили.

Відповідно до ст.762 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Неприведення документів на право користування вищевказаною земельною ділянкою у відповідність з фактичним використанням земельної ділянки за видом цільового призначення В.02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово- розважальної та ринкової інфраструктури, з дати отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.2018 р., призвело до недоотримання власником землі - Одеською міською радою орендної плати.

Розмір недоотриманої орендної плати складається з різниці суми орендної плати (п. 4.1 Договору) з урахуванням категорії земель за видом цільового призначенням - В.03.15 (п. 5.2 Договору) та суми орендної плати, яку має сплачувати Відповідач, виходячи з фактичного використання земельної ділянки за новим видом цільового призначення - В.02.10 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово- розважальної та ринкової інфраструктури).

Відповідно до ч.ч.1, 2 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільною кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

З аналізу норм ст. 625 ЦК України випливає, що у вказаній статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

У зв`язку із зазначеним Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з вимогою про стягнення з ПП «ДОФІН» безпідставно збережених коштів орендної плати з урахуванням інфляційних втрат, 3 % річних та пені.

Вказані правовідносини є аналогічними правовідносинам, висновки за результатами розгляду яких викладені у наступних постановах Верховного с Суду.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2018р. у справі № 922/3412/17 зазначає, що кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Також Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, ПП «ДОФІН», в порушення п.п. 9.4.3 Договору не виконує свої обов`язки щодо використання земельної ділянки відповідно до її цільового призначення згідно з п. 5.1 Договору та здійснює нове будівництво житлових будинків з вбудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом, сплачуючи при цьому оренди) плату за цільовим призначенням: для експлуатації та обслуговування адміністративної будівлі, господарських споруд та благоустрою прилеглої території.

Враховуючи зазначене, ПП «ДОФІН» зберегло у себе кошти - різницю між сумою орендної плати з урахуванням виду цільового призначення встановленого в Договорі та сумою орендної плати, яку має сплачувати Підприємство, виходячи з фактичного використання земельної ділянки за новим видом цільового призначення.

Позивач повідомив суду, що Господарським судом Одеської області вже розглядалась справа № 916/1431/22 за позовом Одеської міської ради до Приватного підприємства «ДОФІН» про стягнення 1 612 779,74 грн.

Предметом позовних вимог у вказаній справі було стягнення з підприємства на користь Одеської міської ради 1 612 779,74 грн. з яких: безпідставно збережені кошти -1 388 220,71 грн., 3% річних - 47 743,79 грн., інфляційні витрати - 155 110,39 грн. та пеня - 21 704,85 грн., за період з 01.04.2019 р. по 31.03.2022 р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.10.2022р. у справі № 916/1431/22 позовні вимоги Одеської міської ради задоволено у повному обсязі та стягнуто з Приватного підприємства «ДОФІН» на користь Одеської міської ради безпідставно збережені кошти у загальній сумі 1612 779,74 грн. На даний час вказане рішення суду набрало законної сили.

Суб`єктний склад та підстави позову у справі № 916 /1431/22 та у даному позові є тотожними, окрім визначення періоду стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд вже неодноразово у своїх постановах зазначав про особливості застосування інститут преюдиції. Факти, встановлені у прийнятих раніше судових рішеннях, мають для суду преюдиціальний характер.

Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, встановлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019р. у справі № 2 922/643/19).

Таким чином, рішення Господарського суду Одеської області від 17.10.2022 р. у справі № 916 /1431/22 є преюдиційним для суду при розгляді даної позовної заяви.

Стосовно розміру грошових коштів, які підлягають стягненню, слід зазначити наступне.

Згідно з п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до абз. 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок

Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо порядку застосування ст.1212 Цивільного кодексу України у випадку збереження фактичними землекористувачами коштів за рахунок власника земельної ділянки, викладених у постановах від 23.05.2018 р. у справі № 629/4628/16-ц та від 13.02.2019 р. у справі № 320/5877/17, обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.

Відповідно до п.5.2. Договору категорія земель за основним цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови, вид цільового призначення згідно з Класифікацією видів цільового призначення земель - В.03.15 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.

Згідно з Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси, виданим Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області від 15.03.2017 р. № 1, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м.Одеса, Гагарінське плато, 4, складає 14 369 787,63 грн., вид цільового призначення - В.03.15 та коефіцієнт який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) - 0,7.

Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки, встановлені в Додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 р. № 489.

Положеннями п.5 розділу II Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів встановлено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. № 548.

Так, як вже було зазначено вище, відповідно до п. 5.2 Договору, код класифікації цільового призначення земельної ділянки - 03.15 - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що відповідало на час укладення договору рішенню Одеської міської ради від 15.03.2017р. №1831-VII, яким надано земельну ділянку в оренду відповідачу.

Однак, з дати отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.20218 р. ПП «ДОФІН» фактично використовує земельну ділянку за видом цільового призначення В.02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури з відповідним коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) - 1,5.

У зв`язку із зміною коду КВЦГТЗ відбулася зміна коефіцієнту Кф із 0,7 (для земель із кодом КВЦПЗ 03.15) на 1,5 (для земель із кодом КВЦПЗ 02.10).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 серпня 2021 р. у справі № 924/1390/20 за позовом Першого заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Хмельницької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тека» про внесення змін до договору оренди землі встановлено, що «процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів визначена Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25.11.2016 № 489.

Відповідно до п.п.2,3 розділу II Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою Визначення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів проводиться згідно з формулою, якою передбачено необхідність врахування Кф - коефіцієнту, який характеризує функціональне викориспн / . земельної ділянки.

З викладеного простежується наявність взаємозв`язку між коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, та остаточним розміром орендної плати, яка буде сплачуватись орендарем на користь орендодавця, оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки розраховується із урахуванням затвердженого коефіцієнту».

Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 02.11.2021 р. у справі № 924/1390/20 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тека" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.08.2021р. рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 у справі № 924/1390/20 було закрито, у зв`язку з тим, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена у пункті 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), не отримала підтвердження після відкриття касаційного провадження.

Таким чином, внаслідок зміни ПП «ДОФІН» на підставі Дозволу на виконання будівельних робіт від 23.08.2018 р. .№ IV 44, зареєстрованого в ДАБІ України, коду КВЦПЗ відбулася зміна розміру нормативної грошової оцінки внаслідок застосування іншого коефіцієнту Кф (дана позиція також зазначена у вищевказаній постанові ПЗАГС від 03 серпня 2021 р. у справі № 924/1390/20, яка наорала законної сили з урахуванням ухвали ВС від 02.11.2021 р.).

Нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки з урахуванням виду цільового призначення В.02.10 (не встановленого договором оренди землі від 06.04.2017 р.) та відповідно Кф 1,5 фактично змінилась та має розраховуватись наступним чином:

14 369 787,63 грн.* 1,5/0,7= 30 792 402,1 грн.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато, 4, з Кф - 1,5 (В.02.10 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово- розважальної та ринкової інфраструктури) складає 30 792 402,1 грн.

З урахуванням належного розміру нормативної грошової оцінки - 30 792 402,1 грн. позивачем розраховано суму безпідставно збережених коштів за формулою визначення орендної плати, яку б відповідач мав сплачувати у випадку належного оформлення права користування земельною ділянкою відповідно до виду цільового призначення, за яким остання використовується.

НІ0*Ф»% / 12 = орендна плата за місяць, де:

Н,о нормативна грошова оцінка земельної ділянки;

Фв% - фіксований відсоток.

Визначення розміру збережених відповідачем коштів за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 51 10137500:51:005:0083:

30 792 402, 1 грн. * 0,03/12=76 981,01 грн./місяць.

76 981,01 грн./місяць * 1,10 (інд. 2021 р.) = 84 679,11 грн./місяць (орендна плата за 2022 рік).

84 679,11 грн./місяць * 1,15 (інд. 2022р.) = 97 380,97 грн./місяць (орендна плата за 2023 рік).

Враховуючи, що відповідач у заявлений до стягнення період сплачував орендну плату в розмірі 39 517,18 грн. (2022 р.) та 45 444,91 грн. (2023 р.), сукупний розмір безпідставно збережених відповідачем коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності за адресою: м. Одеса, Гагарінське плато,4,за період з 01.04.2022р. по 31.05.2023р. складає 666 137,66 грн.

В обгрунтування стягнення 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України суд зазначає наступне.

Частина 1 ст.612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст. 625,1212 ЦК України положення ст. 625 ЦК України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018р. у справі № 910/10156/17 підтвердила аналогічний висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 15.04.2015 р. у справі № 910/2899/14 та від 01.06.2016 р. у справі № 910/22034/15.

У постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 13.02.2019р. у справі № 924/312/18, від 30.01.2019 р. у справі № 922/175/18 визначено, що за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також, беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем грошового зобов`язання у вигляді повернення безпідставно збережених коштів Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради ПП «ДОФІН» нараховано 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення, що складає 10 432,77 грн.

В обґрунтування суми боргу з урахуванням індексу інфляції суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до постанов Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2018р. у справі № 903/962/17, від 17.10.2018 р. у справі № 916/1883/16 визначено, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід маги на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Враховуючи наведене, Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради нараховано ПП «ДОФІН» інфляційні втрати, які складають 39 658,24 грн.

В обґрунтування стягнення пені зазначається наступне.

Статтею 610, ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, ч.1 ст.216, ст.218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен у, день прострочення виконання.

Враховуючи наведене, Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради ПП «ДОФІН» нараховано пеню, яка складає 59 159,00 грн. '

З урахуванням викладеного, за період з 01.04.2022 р. по 31.05.2023 р. загальна сума, яка підлягає стягненню з ПП «ДОФІН складає 775 387,67 грн., з яких:

- розмір безпідставно збережених коштів - 666 137,66 грн.; - 3% річних - 10 432,77 грн.; - інфляційні втрати - 39 658,24 грн.; - пеня - 59 159,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, Одеською міською радою сплачено судовий збір за подання даної позовної заяви у розмірі 11 630,82 грн. Вказаний розмір судового збору розраховано відповідно до п. 2.1. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Судом враховано, що відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами першою - другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною другою статті 78 ЦПК України, яка регулює визначення поняття допустимості доказів, встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У силу частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Відповідно до частин першої - третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати на підставі статті 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - на відповідача.

З огляду на вищевикладене, керуючись, ст.ст. 80, 83, 124, 125, 206 Земельного кодексу України, ст.ст. 14, 289 Податкового кодексу України, ст. 1212 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 14 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «ДОФІН» (65045, м.Одеса, вул.Преображенська, 74/78, ) на користь Одеської міської ради (65026, м. Одеса, площа Думська, буд. 1, ) на рахунок: Одеська міська ТГ, отримувач - ГУК в Одеської області/м. Одеса, код отримувача: 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку ПА0015744, код класифікації доходів бюджету - 24060300 «Інші надходження» 775 387 (Сімсот сімдесят п"ять тисяч триста вісімдесят сім)гривень 67 коп.., з яких:

- безпідставно збережені кошти - 666 137,66 грн.,

- 3% річних - 10 432,77 грн.,

- інфляційні втрати - 39 658,24 грн.,

- пеня - 59 159,00 грн.

3. Стягнути з Приватного підприємства «ДОФІН» (65045, м.Одеса, вуя. Преображенська, 74/78, ) на користь Одеської міської ради(65026, м.Одеса, площа Думська, будинок 1, ) судовий збір за подачу позову у розмірі 11 630 (Одинадцять тися шістсот тридцять) гривень 82коп. (на рахунок юридичного департаменту Одеської міської ради, код 26302537, р/р УА0034995, ДКСУ м. Київ, МФО 820172).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

УВАГА ! У зв"язку з кібер.атакою на Господарський суд Одеської області та поступовим відновленням функціювання системи документообігу з 08.12.2023р., повне рішення складено та підписано суддею 11 грудня 2023 р.

Відповідно до вимог ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.Г. Пінтеліна