ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2023 р. Справа№ 910/17797/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Ткаченко К.В. (посвідчення адвоката)

від відповідача: не з`явився

від третіх осіб: не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 (повний текст рішення складено 15.03.2023)

у справі № 910/17797/20 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп"

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича

за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

Закритого акціонерного товариства "Корсар"

Приватної компанії з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited)

про визнання протиправними дій приватного нотаріуса, скасування реєстраційний дій та поновлення реєстраційного запису,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича про:

- визнання неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича та скасування реєстраційної дії (індексний номер рішення): 54313563 від 29.09.2020;

- зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича поновити в Державному реєстрі речових прав обтяження речового права запис про іпотекодержателя Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Дніпрофінансгруп" () щодо наступного об`єкту нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення VIII-го поверху. Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 1114. Адреса: м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17. Номер об`єкта в РПВН: 36168469. Номер запису про іпотеку: 22126600. Іпотекодавець: Закрите акціонерне товариство "Корсар", , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, Голосіївський район, вул. Саперно-Слобідська, 25.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/17797/20. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги позивача зводяться до того, що судом першої інстанції було неправильно застосовано ст.ст. 11, 512, 513, 514 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 24 Закону "Про іпотеку", а також допущено порушення норм процесуального права, зокрема ст. 236 Господарського процесуального кодексу України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Окрім викладеного позивач вказує, що місцевий господарський суд в мотивувальній частині робить висновок: "Таким чином, відповідно до умов вказаного договору про відступлення прав вимоги, починаючи з 20 серпня 2020 року кредитором за вищезазначеним договором кредитної лінії №23/5/2004/840-К/112 від 29.04.2004 та за договором кредитної лінії №23/5/2007/840-К/129 від 18.12.2007 з усіма змінами та доповненнями є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", а також за всіма (будь-якими, не лише які вказані в додатку №1) договорами забезпечення, які були укладені та є дійсними (не скасованими) в забезпечення за основним зобов`язанням." Проте, жодним чином суд першої інстанції не відображає цієї обставини у своїх висновках.

Більш того, у мотивувальній частині місцевий господарський суд зауважує на тому, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню, а у резолютивній частині відмовляє у їх задоволенні.

Короткий зміст відзиву відповідача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Короткий зміст відзиву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (третя особа-1) на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Підтримуючи апеляційну скаргу, третя особа-1 зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснює виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку з 28.09.2020.

Окрім цього, третя особа-1 зауважує на тому, що за даними Єдиної операційно-інформаційної системи Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" право вимоги за кредитним договором від 29.07.2004 № 23/5/2004/840-К/112, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та Закритим акціонерним товариством "Корсар", а також за кредитним договором від 18.12.2007 № 23/5/2007/840/-К/129, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та Закритим акціонерним товариством "Корсар", було відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" у складі лоту GL48N718070.

Одночасно третя особа-1 у відзиві на апеляційну скаргу просить суд апеляційної інстанції поновити строк для його подання. Колегією суддів вищевказаний відзив прийнято до розгляду, оскільки процесуальний строк на його подання третьою особою-1 не був пропущений.

Узагальнений виклад позиції інших учасників по справі

Закрите акціонерне товариство "Корсар" - третя особа-2 та Приватна компанія з обмеженою у розмірі акцій відповідальністю "Бевало Інвестментс Лімітед" (Bevalo Investments Limited) - третя особа-3 не скористалися правом подати письмові заперечення на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі № 910/17797/20 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/17797/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/17797/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Тарасенко К.В., Шаптали Є.Ю.; призначено справу № 910/17797/20 до розгляду на 12.07.2023.

11.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява щодо необхідності врахування нової офіційної адреси нерезидента - третьої особи-3.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 розгляд справи № 910/17797/20 відкладено на 11.10.2023, у зв`язку із зобов`язанням позивача направити третій особі-3 апеляційну скаргу з додатками на її нову адресу.

В судове засідання, яке відбулося 11.10.2023, з`явився представник позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у своєму відзиві на апеляційну скаргу просив суд апеляційної інстанції розглядати справи без його участі.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені ухвалою суду від 12.07.2023 про, що свідчать долучені до матеріалів справи наступні документи:

- поштове повідомлення про вручення третій особі-1 поштового відправлення № 837;

- поштове повідомлення про вручення третій особі-3 поштового відправлення № RF041718697UA;

- поштовий конверт, який був направлений на належну адресу третьої особи-2, проте вищевказана кореспонденція повернулась до суду апеляційної інстанції з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, судова колегія вважає, що факт неотримання третьою особою-2 поштової кореспонденції, якою суд апеляційної інстанції, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення (аналогічний висновок викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19).

Крім того, колегія суддів зауважує на тому, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Як встановлено судовою колегією, ухвала від 12.07.2023 у справі № 910/17797/20 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень - 14.07.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

З огляду на викладене, третя особа-2 не була позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух (стан) судового провадження за поданою апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/17797/20 відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами, проте такими можливостями не скористалась. Подібна правова позиція сформована Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 20.07.2021 по справі № 916/1178/20.

Враховуючи те, що явка представників відповідача та третіх осіб у судове засідання не була визнана судом апеляційної інстанції обов`язковою, судова колегія вирішила розгляд апеляційної скарги здійснювати за відсутності представників відповідача та третіх осіб.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Згідно протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (позивач) стало переможцем аукціону з продажу активів (майна) лоту GL48N718070 (склад лоту): права вимоги, інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, дебіторська заборгованість та майнові права, що випливають з договорів врахування векселів згідно в кількості 1 295 шт.; права вимоги, майнові права за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами та дебіторська заборгованість в кількості 5 375 шт.; права вимоги, інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами та дебіторська заборгованість в кількості 34 372 шт.; дебіторська заборгованість за кредитними картками в кількості 133 822 шт.; права вимоги, інші майнові права за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами та дебіторська заборгованість в кількості 5 115 шт.; права вимоги за кредитними договорами, що укладені з фізичними особами в кількості 132 шт.; нерухоме майно та основні засоби в кількості 6 одиниць, що відбулись на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження умов продажу активів ПАТ "КБ "Надра" № 922 від 12.05.2020.

До лоту № GL48N718070, зокрема, входило право вимоги за договором кредитної лінії № 23/5/2004/840-К/112 від 29.04.2004 та за договором кредитної лінії № 23/5/2007/840-К/129 від 18.12.2007.

За результатами проведення прилюдних торгів, оформлених Протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020, що відбулись на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про затвердження умов продажу активів Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" № 922 від 12.05.2020, між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" () було укладено договір №GL48N18070_Ur_5 про відступлення прав вимоги (надалі - договір про відступлення прав вимоги) від 20.08.2020, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим Олексієм Сергійовичем (надалі - відповідач) та внесено до реєстру за № 1216.

Згідно з п. 1 договору про відступлення прав вимоги банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до іпотекодавців, заставодавців та поручителів, а також їх правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли їх обов`язки за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), наведеними у додатку № 1 до цього договору, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, які в тому числі, але не обмежуючись наведені у додатку №1 до цього договору (надалі - основні договори), надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених договором.

Відповідно до п. 2 договору про відступлення прав вимоги, новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3,0 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право на оскарження будь-яких правочинів/договорів, що є взаємопов`язаними або є похідними від основних договорів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, право відновлення протиправно втрачених майнових прав (майна) щодо основних договорів в тому числі, але не виключно в судовому порядку тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора вказаний у додатку № 1 до цього договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Сторони підтверджували, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Згідно з додатком № 1 до договору про відступлення прав вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" відступив своє право грошової вимоги на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" (новий кредитор):

- за договором кредитної лінії № 23/5/2004/840-К/112 від 29.04.2004 (з усіма змінами та доповненнями), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та Закритим акціонерним товариством "Корсар" (), яка складає: 1 669 853,95 грн, з яких: заборгованість по нарахованим % за кредитом в розмірі еквівалентному 1 669 853,95 грн;

- за договором кредитної лінії № 23/5/2007/840-К/129 від 18.12.2007 (з усіма змінами та доповненнями), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та Закритим акціонерним товариством "Корсар" (), яка складає 196 597 461,01 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту у розмірі еквівалентному 11 950 747,15 грн та заборгованість по нарахованим % за кредитом у розмірі еквівалентному 184 646 713,86 грн.

Відповідно до п. 5 договору про відступлення прав вимоги новий кредитор підтвердив, що в момент укладення цього договору отримав від банку усі наявні в банку документи, що підтверджують право вимоги до боржників.

Згідно з п. 4 договору про відступлення прав вимоги сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 4 682 427,21 грн, надалі за текстом - ціна договору. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до п. 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

06.07.2020 новий кредитор сплатив первісному кредитору грошові кошти в сумі 188 900 625,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 06.07.2020 з призначення "оплата за лот № GL48N718070, Протокол електронного аукціону № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020".

Пунктом 14 договору відступлення прав вимоги визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін та нотаріального посвідчення.

Відповідно договору іпотеки посвідченим 31.05.2005 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діонісьєвою А.Е., реєстр. №3495, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та Закритим акціонерним товариством "Корсар" (), кредитний договір - договір кредитної лінії №23/5/2004/840-К/112 від 29.04.2004 (з усіма змінами та доповненнями), укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" та Закритим акціонерним товариством "Корсар" () (надалі - договір іпотеки), "предмет іпотеки" - будівля банку, що перебуває у стані об`єкта незавершеного будівництва та стане власністю іпотекодавця після укладення договору іпотеки. Місцезнаходження майна 1114. Адреса: м. Київ, вул. Артема,17.

Відповідно до п. 1.1 договору іпотеки іпотекодавець з метою забезпечення зобов`язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає у іпотеку предмет іпотеки.

В силу вимог п. 9.3 договору іпотеки, цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов`язання за кредитними договором, або всіх обов`язків іпотекодавця за цим договором.

За змістом п. 9.4 договору іпотеки, водночас з нотаріальним посвідченням цього договору на предмет іпотеки накладається заборона відчуження. Крім того, відомості щодо обтяження предмету іпотеки вносяться до державного реєстру іпотек.

20.08.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.М. (відповідачем) було прийнято дану заяву 41062630 та внесено запис про зміну іпотекодержателя на Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення VIII-го поверху, об`єкт житлової нерухомості: Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 1114. Адреса: м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17. Номер об`єкта в РПВН: 36168469. Номер запису про іпотеку: 22126600, іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", іпотекодавець: Закрите акціонерне товариство "Корсар", , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, Голосіївський район, вул. Саперно-Слобідська, 25. Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер іпотеки: 2031734, 31.05.2005 20:21:51, реєстратор: Київський міський нотаріальний округ. Опис предмета іпотеки: Будівля банку, що перебуває у стані об`єкта незавершеного будівництва та стане власністю іпотекодавця після укладення договору іпотеки.

Про що позивачу надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки (індексний номер витягу 221081204).

Проте, як зазначив позивач у позові, що ним отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, з якої вбачається що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Малим О.M. без належних на те причин було вилучено дані записи з реєстру.

У зв`язку з чим, позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, звернувся до суду першої інстанції з вимогами про визнання неправомірними дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича та скасувати реєстраційну дію (індексний номер рішення): 54313563 від 29.09.2020, зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Малого Олексія Сергійовича поновити в Державному реєстрі речових прав обтяження речового права запис про іпотекодержателя Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія "Дніпрофінансгруп" () щодо наступного об`єкту нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Об`єкт нерухомого майна: нежилі приміщення VIII-го поверху. Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 1114. Адреса: м. Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 17. Номер об`єкта в РПВН: 36168469. Номер запису про іпотеку: 22126600. Іпотекодавець: Закрите акціонерне товариство "Корсар", , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, м. Київ, Голосіївський район, вул. Саперно-Слобідська, 25.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуване рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає зміні з викладенням його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Як свідчать матеріали справи, на підставі ст.ст. 512-514 Цивільного кодексу України та ст.ст. 4, 24 Закону України "Про іпотеку" суд першої інстанції погодився із доводами відповідача та дійшов висновку, що до позивача права за договором іпотеки не переходили, адже в додатку до договору №GL48N18070_Ur_5 про відступлення прав вимоги від 20.08.2020 не зазначено договору іпотеки від 31.05.2005, а тому він не передбачав набуття, зміну чи припинення речових прав, їх обтяжень за позивачем на предмет іпотеки. Враховуючи запис про наявність у позивача права іпотеки за ним внесено помилково, то відповідач правомірно його виключив (виправивши свою помилку).

Вказаний висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів є помилковим, зроблений із неправильним застосування норм матеріального права та оцінки обставин справи виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Із матеріалів справи вбачається, що до позивача на підставі нотаріально посвідченого договору відступлення передані всі права за кредитними договорами, боржником за яким є ЗАТ "Корсар", договір іпотеки від 31.05.2005 укладено для забезпечення таких вимог і він не визначений у додатку №1 до договору відступлення.

При цьому, у п. 1 договору про відступлення прав вимоги зазначено, що банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до іпотекодавців, заставодавців та поручителів, а також їх правонаступників, спадкоємців або інших осіб, до яких перейшли їх обов`язки за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), наведеними у додатку № 1 до цього договору, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, та іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, які в тому числі, але не обмежуючись наведені у додатку №1 до цього договору.

Тобто, первісний та новий кредитор домовилися про перехід всіх забезпечувальних прав, які виникли в т.ч. за іншими договорами, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами, але не обмежуючись наведеними у додатку №1.

Верховним Судом у постанові від 12.12.2018 у справі № 758/3453/16-ц виклидено правову позицію щодо тлумачення абзацу 9 статті 1, статті 24 Закону України "Про іпотеку". Зокрема судом касаційної інстанції зазначено, що іпотекодержателем може бути тільки особа, яка є кредитором за основним зобов`язанням. Це пов`язано з тим, що для іпотеки є характерною така властивість як слідування, оскільки іпотека слідує за основним зобов`язанням з метою його забезпечення. Для відступлення прав за іпотечним договором необхідним є вчинення правочину в письмовій формі з нотаріальним посвідченням. Законом України "Про іпотеку" не передбачено існування конструкції "абстрактної" іпотеки, при якій іпотека існує поза зв`язком із забезпеченням основного зобов`язання. Тобто, законодавством не допускається такої конструкції, коли суб`єктом права вимоги за основним договором буде один суб`єкт, який набув право вимоги внаслідок відступлення, а іпотекодержателем - інший суб`єкт, адже призначенням іпотеки є забезпечення основного зобов`язання.

Таким чином, судова колегія вважає висновок суду першої інстанції про те, що сама по собі відсутність у додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги (який посвідчено нотаріально) вказівки на договір іпотеки від 31.05.2005 є свідченням того, що до позивача не перейшли права за ним, зроблено із неправильним застосування норм наведених висновків суду касаційної інстанції та з неправильною оцінкою п. 1 договору №GL48N18070_Ur_5 про відступлення прав вимоги від 20.08.2020.

Колегія суддів зазначає, що ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Переважно, спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування.

Зазначені вище правові позиції узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).

Додатково, в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).

Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі № 922/2416/17 зазначала, що у випадку якщо позивач вважає, що іпотека є та залишалася чинною, належним способом захисту було б звернення позивача з вимогою про визнання права іпотекодержателя стосовно іпотечного майна. Після набрання чинності рішенням суду у разі задоволення такого позову до відповідного державного реєстру має бути внесений запис про іпотекодержателя (п. 9.8 постанови).

Враховуючи, що заявлена позовна вимога спрямована на відновлення запису в реєстрі майнових прав про наявність у позивача іпотеки за договором іпотеки від 31.05.2005, то з огляду на ст. 15 Цивільного кодексу України, ст. 5 Господарського процесуального кодексу України та ст. 13 Конвенції належним способом захисту прав позивача є звернення із вимогою до власника майна про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" права іпотеки на нежилі приміщення VIII-го поверху, загальною площею 1 114 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), розташовані в будівлі за адресою: вул. Січових Стрільців, 17 в Шевченківському районі м. Києва, згідно з договором іпотеки від 31.05.2005, що відновить порушені права іпотекодержателя.

Натомість місцевий господарський суд дійшовши правильного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, помилково відмовив у задоволенні позову з інших мотивів, та не врахував, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що мотиви викладені у оскаржуваному рішенні суду першої інстанції потребують викладення в редакції цієї постанови.

Доводи скаржника по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частинами 1, 4 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Висновки за результатами апеляційної скарги

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства України, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції у даній справі має бути змінене у його мотивувальній частині, зокрема щодо підстав для відмови у задоволенні позову, а в іншій частині судове рішення має бути залишене без змін.

Відтак, підстави для задоволення апеляційної скарги на вищевказане рішення місцевого господарського суду - відсутні.

Судові витрати

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 у справі № 910/17797/20 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Матеріали справи № 910/17797/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.12.2023 після виходу судді Шаптали Є.Ю. з відпустки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Є.Ю. Шаптала