ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. Справа№ 920/718/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Козир Т.П.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Мельничук О.С.

від скаржника - не з`явились,

від позивача - Вагоровська А.Е.,

від відповідача - не з`явились,

від третьої особи - не з`явились,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Фізичної особи-підприємця Балима Артема Миколайовича

на ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.10.2023 (повний текст ухвали складено 11.10.2023)

про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору

у справі № 920/718/23 (суддя Вдовенко Д.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Липоводолинський райснаб"

до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фермерське господарство "Обрій"

про визнання незаконним та скасування рішення, витребування з чужого незаконного володіння земельних ділянок, скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

У 2023 році Товариство з обмеженою відповідальністю "Липоводолинський райснаб" звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області про:

1) визнання незаконним та скасування п. 1 Рішення 27 сесії восьмого скликання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області від 24.03.2023 року № б/н "Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Подільського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли" в частині надання в оренду ТОВ "ФГ "Обрій" земельних ділянок (згідно додатку) за переліком: №1 (ПІБ власника - ОСОБА_1 ; номер паю - НОМЕР_6; площа - 3,0066; вид угідь-рілля; кадастровий номер - :02:002:0535), (ПІБ власника - ОСОБА_2 ; номер паю - НОМЕР_7; площа - 2,5522; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:002:0534; номер паю - НОМЕР_7; площа - 0,4547; вид угідь - рілля; кадастровий номер -:02:002:0533), №3 (ПІБ власника - ОСОБА_3 ; номер паю - НОМЕР_1 ; площа - 3,0065; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:002:0532), №5 (ПІБ власника - ОСОБА_4 ; номер паю - НОМЕР_8; площа - 3,0060; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:002:0531), №20 (ПІБ власника - ОСОБА_5 ; номер паю - НОМЕР_5; площа - 3,0059; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0908), №21 (ПІБ власника - ОСОБА_6 ; номер паю - НОМЕР_2; площа - 3,0065; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0903), №22 (ПІБ власника - ОСОБА_7 ; номер паю - НОМЕР_9; площа - 3,0066; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0905), №23 (ПІБ власника - ОСОБА_8 ; номер паю - НОМЕР_15; площа - 3,0064; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0883), №24 (ПІБ власника - ОСОБА_9 ; номер паю - НОМЕР_3; площа - 3,0066; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0888), №25 (ПІБ власника - ОСОБА_10 ; номер паю - НОМЕР_14; площа - 3,0066; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0886), №26 (ПІБ власника - ОСОБА_11 ; номер паю - НОМЕР_10; площа - 3,0065; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0898), №28 (ПІБ власника - ОСОБА_12 ; номер паю - НОМЕР_4; площа - 3,0065; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0885), №29 (ПІБ власника - ОСОБА_13 ; номер паю - НОМЕР_11; площа - 3,0064; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0891), №30 (ПІБ власника - ОСОБА_14 ; номер паю - НОМЕР_12; площа - 3,0067; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0896), №31 (ПІБ власника - ОСОБА_15 ; номер паю - НОМЕР_13; площа - 3,0065; вид угідь - рілля; кадастровий номер - :02:003:0901);

2) витребування із чужого незаконного володіння земельні ділянки за: кадастровим номером :02:002:0535 загальною площею 3,0066 га; кадастровим номером :02:002:0534 загальною площею 2,5522 га; кадастровим номером :02:002:0533 загальною площею 0,4547 га; кадастровим номером :02:002:0532 загальною площею 3,0065 га; кадастровим номером :02:002:0531 загальною площею 3,0060 га; кадастровим номером :02:003:0908 загальною площею 3,0059 га; кадастровим номером :02:003:0903 загальною площею 3,0065 га; кадастровим номером :02:003:0905 загальною площею 3,0066 га; кадастровим номером :02:003:0883 загальною площею 3,0064 га; кадастровим номером :02:003:0888 загальною площею 3,0066 га; кадастровим номером :02:003:0886 загальною площею 3,0066 га; кадастровим номером :02:003:0898 загальною площею 3,0065 га; кадастровим номером :02:003:0885 загальною площею 3,0065 га; кадастровим номером :02:003:0891 загальною площею 3,0064 га; кадастровим номером :02:003:0896 загальною площею 3,0067 га; кадастровим номером :02:003:0901 загальною площею: 3,0065 га;

3) скасування запису про Державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) щодо: земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0535, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49763146; земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0534, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49764814; земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0533, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49764913; земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0532, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49765225; земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0531, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49766287; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0908, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49796653; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0903, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49796752; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0905, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49796868; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0883, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49797088; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0888, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49797692; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0886, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49798116; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0898, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49798404; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0885, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49801484; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0891, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49801859; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0896, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49802607; земельної ділянки за кадастровим номером :02:003:0901, що зареєстроване 24 березня 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 49813166.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що право оренди на спірні земельні ділянки належить йому відповідно до договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 30.09.2015 року, укладеного до прийняття оскаржуваного рішення.

У жовтні 2023 року Фізична особи-підприємець Балим Артем Миколайович звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в якій заявник просила:

1) визнати незаконним та скасувати п. 1 Рішення № б/н "Про надання в оренду земельних ділянок, які знаходяться на території Подільського старостинського округу Синівської сільської ради, власники яких померли" 27 сесії восьмого скликання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області від 24.03.2023 року у частині надання в оренду третій особі (ТОВ "ФГ "ОБРІЙ") земельних ділянок (згідно додатку) за переліком: №1 (ПІБ власника - ОСОБА_1 ; Номер паю - НОМЕР_6; Площа - 3,0066; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:002:0535), №2 (ПІВ власника - ОСОБА_2 ; Номер паю - НОМЕР_7; Площа - 2,5522; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:002:0534; Площа - 0,4547; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:002:0533), N 3 (ПІБ власника - ОСОБА_3 ; Номер паю - 398; Площа - 3,0065; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:002:0532), №5 (ПІБ власника - ОСОБА_4 ; Номер паю - НОМЕР_8; Площа - 3,0060; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:002:0531), №20 (ПІБ власника - ОСОБА_16 ; Номер паю - НОМЕР_5; Площа - 3,0059; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0908), №21 (ПІБ власника - ОСОБА_17 ; Номер паю - НОМЕР_2; Площа - 3,0065; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0903), №22 (ПІВ власника - ОСОБА_7 ; Номер паю - НОМЕР_9; Площа - 3,0066; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0905), №23 (ПІБ власника - ОСОБА_8 ; Номер паю - НОМЕР_15; Площа -3,0064; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0883), №24 (ГІІБ власника - ОСОБА_9 ; Номер паю - НОМЕР_3; Площа - 3,0066; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0888), №25 (ПІВ власника - ОСОБА_10 ; Номер паю - НОМЕР_14; Площа - 3,0066; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0886), №26 (ПІБ власника - ОСОБА_11 ; Номер паю - НОМЕР_10; Площа - 3,0065; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0898), №28 (ПІБ власника - ОСОБА_12 ; Номер паю - НОМЕР_4; Площа - 3,0065; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0885); №29 (ПІБ власника - ОСОБА_13 ; Номер паю - НОМЕР_11; Площа - 3,0064; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0891); №30 (ПІБ власника - ОСОБА_18 ; Номер паю - НОМЕР_12; Площа - 3,0067; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0886); №31 (ПІБ власника - ОСОБА_19 ; Номер паю - НОМЕР_13; Площа - 3,0065; Вид угідь - рілля; Кадастровий номер - :02:003:0901);

2) зобов`язати Синівську сільську раду Роменського району Сумської області розглянути лист від 06.02.2023 року та надати в оренду ФОП Балим Артем Миколайович земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:002:0535 площею 3,0066 га; з кадастровим номером :02:002:0534 площею 2,5522 га; з кадастровим номером :02:002:0533 площею 0,4547 га; з кадастровим номером :02:002:0532 площею 3,0065 га; з кадастровим номером :02:002:0531 площею 3,0060 га; з кадастровим номером :02:003:0908 площею 3,0059 га; з кадастровим номером :02:003:0903 площею 3,0065 га; з кадастровим номером :02:003:0905 площею 3,0066 га; з кадастровим номером :02:003:0883 площею 3,0064 га; з кадастровим номером :02:003:0888 площею 3,0066 га; з кадастровим номером :02:003:0886 площею 3,0066 га; з кадастровим номером :02:003:0898 площею 3,0065 га; з кадастровим номером :02:003:0885 площею 3,0065 га; з кадастровим номером :02:003:0891 площею 3,0064 га; з кадастровим номером :02:003:0896 площею 3,0067 га; з кадастровим номером :02:003:0901 площею 3,0065 га.

Позовна заяв третьої особи обґрунтована тим, що його звернення до ради від 06.02.2023 року про надання в оренду земельних ділянок розглянуто не було, відповідно на думку третьої особи відповідач не обґрунтовано і незаконно не розглянув звернення щодо надання в оренду земельних ділянок та не обґрунтовано передав їх в оренду ТОВ «ФГ «Обрій».

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 09.10.2023 року у справі №920/718/23 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Балима Артема Миколайовича третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору разом з доданими до неї документами повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивовано тим, що позов Фізичної особи-підприємця Балима А.М. не взаємопов`язаний з первісним позовом, вимоги за цим позовом виникли з інших правовідносин, ніж за позовом ТОВ "Липоводолинський райснаб", у зв`язку з чим спільний їх розгляд не є доцільним. Також місцевий господарський суд зазначив, що Фізична особа-підприємець Балим Артем Миколайович заявляє у позові також вимогу, яка не стосується предмета спору у справі, зокрема про зобов`язання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області розглянути лист від 06.02.2023 року та надати в оренду ФОП Балим А.М. земельні ділянки, що не відповідає положенням ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Фізична особа-підприємець Балим Артем Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.10.2023 року у справі №920/718/23 та прийняти нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для спільного розгляду.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що ухвала суду першої інстанції є не обґрунтованою і незаконною, місцевим господарським судом не вірно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права. Зокрема скаржник вважає, що позовні вимоги за первісним позовом та позовом третьої особи стосуються одного і того самого предмету спору. Отже на думку скаржника суд першої інстанції не надав належну оцінку спірним правовідносинам, що були викладені в позові третьої особи, а тому зробив хибний висновок щодо недоцільності розгляду позовних вимог за первісним позовом та позовних вимог третьої особи.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 24.10.2023 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Балима Артема Миколайовича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.10.2023 року, витребувано з Господарського суду Сумської області копії матеріалів справи № 920/718/23, що необхідні для розгляду апеляційної скарги на ухвалу від 09.10.2023 р.

06.11.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду Сумської області надійшли копії матеріали справи № 920/718/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Балима Артема Миколайовича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.10.2023 року у справі №920/718/23 та призначено розгляд справи на 13.12.2023 року.

В судовому засіданні 13.12.2023 року представник позивача надав усні пояснення по справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Представники скаржника, відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Згідно з п. 11, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відповідно до п. 12, ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім цього колегія суддів звертає увагу, що 01.06.2006 року набрав чинності Закон України «Про доступ до судових рішень», у ст. 2 якого зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом.

Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. До Реєстру включаються усі судові рішення судів загальної юрисдикції (ч. 1, 3 ст. 3 вищевказаного Закону).

Таким чином, вищезазначеним Законом та процесуальним законодавством сторонам надано право бути обізнаним про прийняті в його справі судові рішення та можливість його реалізувати шляхом вільного доступу до відповідного реєстру.

Колегія суддів зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вже зазначалось, застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Відтак, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зокрема скаржник у даній справі зобов`язаний слідкувати за перебігом розгляду своєї справи.

Враховуючи те, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, та зважаючи на обмежений процесуальний строк розгляду апеляційної скарги, а також на необґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників скаржника, відповідача та третьої особи.

Статтями 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої, другої статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 зазначеного Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

За змістом частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу країни, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

При цьому поняття предмету спору і предмету позову не є тотожними, зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у Постановах Великої Палати Верховного Суду у справах від 13.03.2019 року №916/3245/17 та від 12.06.2019 року №916/542/18.

Таким чином, за результатом вирішення нового спору третя особа повинна отримати на свою користь той об`єкт, який вже є предметом спору між сторонами у справі, що розглядається судом.

Тому позов третьої особи не буде спрямований та той самий предмет спору, якщо вимоги за позовом між сторонами і за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору виникли з різних правових підстав, з інших правовідносин.

При цьому, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі, а вимога спрямована на будь-що поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а може бути реалізована через подання самостійного позову.

Оцінюючи дотримання Фізичною особою-підприємцем Балим Артемом Миколайовичем вищенаведених критеріїв при зверненні з позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до загальних засад господарського судочинства спором є юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, який виникає внаслідок порушення, невизнання охоронюваних законом прав та інтересів. При цьому, одним із способів вирішення такого спору є звернення до суду з відповідним позовом. Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.23.2021 року у справі № 911/251/21.

Як вбачається з позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Липоводолинський райснаб", позивач зазначив, що з огляду на те, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення між відповідачем та позивачем діяв укладений договір оренди землі, продовжений до 19.02.2028 року, що підтверджується копією угоди від 23.02.2021 року про зміну і доповнення до договору оренди землі від 30.09.2015 року. При цьому, позивач зазначив, що перелік земельних ділянок, які перебувають в оренді у позивача та земельних ділянок, які були передані ТОВ «ФГ «Обрій» в оренду на підставі оскаржуваного рішення відповідача - є тотожним про, що свідчать додані до позову докази. Отже, зазначене на думку позивача призводить до того, що відповідачем в порушення прав та законних інтересів позивача земельні ділянки, які перебували в оренді у позивача були передані фактично в «повторну оренду» ТОВ «ФГ «Обрій».

Водночас, суд першої інстанції вірно зазначив, що з позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, вбачається, що Фізична особа-підприємець Балим Артем Миколайович не посилається на те, що йому належить право оренди на земельні ділянки. На думку Фізичної особи-підприємця Балима Артема Миколайовича Синівська сільська рада Роменського району Сумської області необґрунтовано та незаконно не розглянула письмове звернення від 06.02.2023 року щодо наміру отримати спірні земельні ділянки в оренду. Отже, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору по суті оскаржує бездіяльність сільської ради щодо розгляду його листа про надання в оренду земельних ділянок.

Колегія суддів зазначає, що заявлений позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (по суті оскарження бездіяльності сільської ради) не є пов`язаним позовом з первісним позовом у справі (відновлення наявного порушеного права оренди на земельні ділянки, які перебували у позивача на підставі укладеного договору).

Отже, вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору виникли з інших правовідносин, які відповідно врегульовані іншими нормами права і це унеможливлює його спільний розгляд з первісним позовом.

Також колегія суддів звертає увагу, що самостійні позовні вимоги третьої особи не виникають з правовідносин, що є предметом судового дослідження у межах даної справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Фізична особа-підприємець Балим Артем Миколайович заявляє у позові також вимогу, яка не стосується предмета спору у справі, зокрема про зобов`язання Синівської сільської ради Роменського району Сумської області розглянути лист від 06.02.2023 року та надати в оренду ФОП Балим А.М. земельні ділянки, що не відповідає положенням ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ у справі "Дія 97" проти України" №19164/04, § 47, від 21.10.2010).

Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі": "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом.

У даному випадку, повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, враховуючи вимоги процесуального закону, не порушує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право таких осіб на ефективний захист своїх прав і законних інтересів в суді, що гарантовано процесуальним законодавством як загальний принцип судочинства та практики ЄСПЛ.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, не завдає істотної шкоди самому змісту права на захист та не створює прийняття процесуальних рішень наслідком яких є неможливість реалізувати доступ до правосуддя у встановленому процесуальним законодавством порядку. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.02.2023 року у справі №1.380.2019.002610.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції було надано скаржнику вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Балима Артема Миколайовича на ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.10.2023 року у справі №920/718/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 09.10.2023 року у справі № 920/718/23 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/718/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.12.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді Т.П. Козир

А.О. Мальченко