ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12.12.2023м. ДніпроСправа № 904/6389/23

Суддя Рудь І.А., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів у сумі 943 396 грн 56 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 29.11.2023 № НЮс-01/154, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрейд КР" плату за користування вагонами у розмірі 915 235 грн. 20 коп. та збір за зберігання вантажу у розмірі 28 161 грн 36 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним забиранням відповідачем вагонів на свою під`їзну колію.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що з 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (далі Закон № 1401).

За приписами частини третьої статті 1312 Конституції України (в редакції Закону № 1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

При цьому підписання та/або подання позову є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Поряд з цим 29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 N390-IX.

Відповідно до вказаних змін, зокрема частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів частин першої та другої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справи у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з ціни позову 943 396 грн 56 коп. та предмету спору, дана справ не визнається судом малозначною, а отже підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідномузаконі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Позовну заяву від імені Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" підписано представниками Ю. Страшко та Є. Копич, на підтвердження повноважень осіб до позовної заяви додано копію довіреності від 05.09.2023 № 794.

Проте в матеріалах позовної заяви відсутні докази на підтвердження того, що Ю. Страшко та Є. Копич наділені повноваженнями самопредставництва, у розумінні частини третьої статті 56 ГПК України, на право представляти інтереси Підприємства в судах.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей і щодо наявності у Ю. Страшко та Є. Копич статусу адвоката, які діють на підставі зазначеної довіреності від 05.09.2023 № 794.

Отже, суд дійшов висновку, що до матеріалів позовної заяви не додано доказів на підтвердження того, що Юрій Страшко та Євген Копич мають право представляти Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", як представники (адвокати) на підставі довіреності, так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 56 ГПК України.

Наведені вище обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись пунктом 1 частини 5 статті 174, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" і додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 12.12.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: - позовна заява з додатками на 59-ти арк., у тому числі платіжна інструкція № 6513 від 07.09.2023 про сплату судового збору у сумі 14 150 грн 95 коп;

- опис вкладення, фіскальний чак, конверт.

Суддя І.А. Рудь