РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.12.2023Справа № 910/4778/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"

про стягнення 2 737,64 грн.

Без виклику представників учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" (відповідач) про стягнення 2 737,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту "Наша Автоцивілка" № 16149946 від 14.12.2021 у зв`язку з настанням страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля "Audi Q3", державний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до відповідача з огляду на те, що відповідальність водія транспортного засобу "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_2 з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода застрахована у відповідача на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АР № 002433230.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем відзиві, останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи, що сплативши позивачу страхове відшкодування в сумі 4 151, 41 грн, ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" було виконано свої зобов`язання перед позивачем як потерпілою особою у повному обсязі та відповідно до вимог Закону.

Зокрема, відповідач відзначає, що ним при вирішенні питання про здійснення страхового відшкодування позивачу за заявленим страховим випадком, було встановлено факти розрахунків відновлювального ремонту транспортного засобу "Audi Q3", державний номер НОМЕР_1 , у сервісі "AudaHistory", що вказує на піддавання даного транспортного засобу ремонту ще до заявленої ДТП та є підставою для додаткового зменшення вартості КТЗ при визначенні його ринкової вартості, чого не було враховано оцінювачем ОСОБА_1 .

При цьому, відповідач зазначає, що особою, яка є відповідальною за залишок невідшкодованої страховиком шкоди, є безпосередній винуватець ДТП, оскільки, Законом визначені межі відповідальності страховика за спричинену шкоду та порядок її відшкодування.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

24.04.2023 до Господарського суду міста Києва від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшла інформація з Єдиної централізованої бази даних за полісом АР № 2433230.

27.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття провадження у справі належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14.12.2021 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" (далі - страховик) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Наша Автоцивілка" № 16149946, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме, автомобіля "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_2 .

Згідно умов договору страхування страховий випадок - це подія, яка відбулась, із настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику або вигодонабувачу. Підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування, рекомендованої Страховиком (п. 9.2.1 публічного договору-оферти страхування).

03.02.2022 у м. Києві по вул. Антона Цедіка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та транспортного засобу "Audi Q3", державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

В результаті ДТП зазначені транспортні засоби (далі - ТЗ) отримали механічні ушкодження.

Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), складеного учасниками події на підставі ст. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", особою, чиї винні протиправні дії перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, є ОСОБА_3 .

Відповідно до рахунку СТО № УККЗЗО18604/ від 04.02.2022 та наряд-замовлення № УКК3018604/УКСН011434 від 05.04.2022 вартість відновлювального ремонту складає 6 889,05 грн.

Згідно умов договору страхування ПрАТ "СК "ВУСО" сплатило на рахунок СТО суму страхового відшкодування в розмірі 6 889,05 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена ПрАТ "СК "ВУСО" у відповідності до статті 25 ЗУ "Про страхування" на підставі заяви страхувальника, що підтверджується страховим актом № 2222823-1 від 07.02.2022 та платіжним дорученням № 5458 від 07.02.2022.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 буда застрахована ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 2433230 (надалі - поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн., франшиза - 00,00 грн.

З метою досудового врегулювання ПрАТ "СК "ВУСО" направило на адресу відповідача заяву на виплату страхового відшкодування № 1274 від 19.05.2022 з вимогою про відшкодування суми понесених збитків.

ПрАТ "СК "ВУСО" звернулося до ТОВ "Експертно - Асистуюча Компанія "Фафорит" для визначення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Audi Q3, д.р.н. НОМЕР_1 . Відповідно до звіту про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу № 31096 від 09.06.2022 коефіцієнта фізичного зносу (Ез) автомобіля Audi Q3, д.р.н. НОМЕР_1 , дорівнює 0,00.

Відповідно до п. 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ (Сврз) та величини ВТВ за формуло Сврз = Ср + См + Сс х (1 - Ез)

де: Сврз - вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (матеріальний збиток), грн.;

Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт ,грн.;

См - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

Сс - вартість складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн;

Ез - значення коефіцієнта фізичного зносу.

Згідно із наряд-замовленням (акт виконаних робіт) № УКК3018604/УКСН011434 від 05.04.2022:

Ср = 5 760,22 грн.;

См = 1 128,83 грн.;

Сс = 00,00;

Тоді за формулою:

Сврз = 5 760,22 + 1 128,83 + 0,00 х (1 - 0,00) = 6 889,05 грн.

01.06.2022 відповідачем було сплачено частину страхового відшкодування в сумі 4 151,41 грн, що підтверджується довідкою про надходження коштів на рахунок ПрАТ "СК "ВУСО".

Відтак, на переконання позивача, недоплата становить 2 737,64 грн (6 889,05 грн (Сврз) - 4 151,41 грн (виплата від відповідача) = 2 737,64 грн.

Таким чином, за даним страховим випадком сума страхового відшкодування, що за доводами позивача підлягає стягненню з відповідача становить 2 737,64 грн.

Натомість, відповідач вказує, що ним було виконано свої зобов`язання перед позивачем як потерпілою особою у повному обсязі та відповідно до вимог Закону.

Відтак, суд відзначає, що обставини виконання відповідачем зобов`язання щодо відшкодування шкоди потребують встановленню або ж спростування в ході розгляду даної справи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень,зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України "Про Правила дорожнього руху" № 1306 від 10.10.2001, визначено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка, водії таких транспортних засобів після складення ними зазначеного повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами "д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Відповідно до п. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) вбачається, що останнє є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А ("Audi Q3", державний номер НОМЕР_1 ) та транспортний засіб Б (Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_2 ) зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, визначені обставини дорожньо-транспортної пригоди для пояснення цієї схеми. Крім того, у повідомленні міститься інформація про наявність полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги приписи чинного законодавства, суд приймає повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 30.01.2020 як належний доказ настання 03.02.2022 ДТП за участю вказаних вище транспортних засобів, яка сталася з вини водія Skoda Fabia", державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , яку нею й було визнано про що вказано у відповідному європротоколі.

Згідно ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Так, згідно п. 4.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика), за результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ. За результатом оцінки, виконаної суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно, складається акт оцінки КТЗ. У разі проведення автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження) за результатами здійснення відповідних досліджень експерт складає висновок експерта або інший документ, передбачений законодавством (далі - висновок експерта).

Пунктом 4.4 Методики передбачено, що у звіті (акті) або висновку експерта про оцінку КТЗ зазначається інформація, зокрема: и) дані про час та місце проведення огляду КТЗ оцінювачем (експертом); і) відомості про осіб, які брали участь в огляді об`єкта оцінки, якщо їх участь обумовлена призначенням оцінки або договором про виконання оцінки; к) результати візуального огляду щодо відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу (технічному паспорті) або в інших документах.

За умовами п. 5.1 Методики технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.

Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), в якому міститься обґрунтування неможливості надання об`єкта дослідження на огляд, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.

Як про це вказує відповідач та з чим у свою чергу погоджується суд, оцінювач ОСОБА_1 , яка склала звіт про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу "Audi Q3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , № НОМЕР_3 від 09.06.2022 (далі - звіт про оцінку), особисто не оглядала транспортний засіб, який був об`єктом оцінки, та навіть не була присутня під час огляду, який проводився представником позивача при врегулюванні страхового випадку.

Звіт про оцінку не містить відомостей про особу, яка брала участь в огляді пошкодженого транспортного засобу "Audi Q3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з боку ПрАТ "СК "ВУСО". Оцінювач ОСОБА_1 обмежується лише зазначенням про те, що визначення коефіцієнта фізичного зносу проводилось "на підставі результатів огляду КТЗ СК "ВУСО" (стор. 4 розділу "ІІ. Вихідні дані").

Відповідно, оцінювачем ОСОБА_1 також не було дотримано вимоги підпункту "к" пункту 4.4 Методики, оскільки, нею не було здійснено особистого візуального огляду відповідності (невідповідності) номерів кузова, шасі, інших складових частин записам у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Замовляючи в оцінювача ОСОБА_1 складення звіту про оцінку, позивачу, як замовнику такої оцінки, слід було надати обґрунтування неможливості надання транспортного засобу "Audi Q3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , особисто цьому оцінювачу для огляду.

Згідно акту (протоколу) огляду ТЗ, наданим позивачем, особою, яка здійснила огляд транспортного засобу "Audi Q3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , був " ОСОБА_4 ".

В той час, позивачем не надано доказів того, чи мала така особа повноваження діяти від імені позивача та чи мала вона певну кваліфікацію, стаж роботи, пов`язаний із виконанням огляду транспортного засобу як складової оцінки транспортного засобу.

За приписами п. 7.32 Методики підставою для збільшення (зменшення) вартості КТЗ унаслідок зміни його технічного стану є відповідне документальне підтвердження факту його відновлювального ремонту, заміни складників або інструментальне дослідження фахівцем, яке проводиться з метою встановлення факту відновлювальних втручань (ремонту).

Як про це вказує відповідач, ним при вирішенні питання про здійснення страхового відшкодування позивачу за заявленим страховим випадком, було встановлено факти розрахунків відновлювального ремонту транспортного засобу "Audi Q3", реєстраційний номер НОМЕР_1 , у сервісі "AudaHistory", що вказує на піддавання даного транспортного засобу ремонту ще до заявленої ДТП та є підставою для додаткового зменшення вартості КТЗ при визначенні його ринкової вартості, чого не було враховано оцінювачем ОСОБА_1 .

При цьому, суд вказує, що означеного факту позивачем спростовано не було, відповідно, доказів, щоб свідчили про протилежне суду не представлено.

Приписами ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, як вбачається зі змісту наведених норм цивільного законодавства, особою, яка є відповідальною за залишок невідшкодованої страховиком шкоди, є безпосередній винуватець ДТП, оскільки, Законом визначені межі відповідальності страховика за спричинену шкоду та порядок її відшкодування.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що здійснивши виплату позивачу суми страхового відшкодування в розмірі 4 151, 41 грн, ПрАТ "Страхова компанія "Євроінс Україна" було виконано свої зобов`язання перед ПрАТ "СК "ВУСО", як потерпілою особою у повному обсязі та відповідно до вимог Закону.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Отже, з огляду на викладене вище, судом встановлено, що відповідачем було виконано свої зобов`язання перед позивачем, як потерпілою особою в повному обсязі, відповідно до вимог спеціального Закону, та здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 4 151,41 грн, в той час, як при зверненні до суду з позовом, позивачем не доведено вірогідними засобами доказування виникнення у відповідача обов`язку сплати (доплати) страхового відшкодування в сумі 2 737,64 грн, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна" про стягнення 2 737,64 грн - відмовити.

2.Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.12.2023.

Суддя С. В. Стасюк