ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 Справа № 914/1262/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

до відповідача-1: Сокальської міської ради Львівської області, м. Сокаль, Львівська область

до відповідача-2: Фермерського господарства «АГРО-БАЗА», с. Варяж, Львівська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

про витребування земельної ділянки

за участю представників:

прокурор: Максимовська С.С.

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: Піскляк Ю.О. - представник;

від відповідача-2: Сидор С.Б. адвокат;

від третьої особи на стороні позивача: Катревич Н.А. представник;

від третьої особи на стороні відповідача: не з`явився

Обставини розгляду справи.

19.04.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів до Сокальської міської ради Львівської області, м. Сокаль, Львівська область та Фермерського господарства «АГРО-БАЗА», с. Варяж, Львівська область про витребування земельної ділянки.

Ухвалою від 21.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.05.2023, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області.

03.05.2023 через канцелярію суду від Сокальської міської ради Львівської області надійшов відзив на позовну заяву (вх. №11004/23 від 03.05.2023).

08.05.2023 через канцелярію суду від Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надійшли письмові пояснення (вх. №11390/23 від 08.05.2023).

10.05.2023 через канцелярію суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшли письмові пояснення (вх. №11631/23 від 10.05.2023).

Ухвалою від 18.05.2023 суд відклав підготовче засідання на 15.06.2023.

22.05.2023 через канцелярію суду від Фермерського господарства «АГРО-БАЗА» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №12598/23 від 22.05.2023).

29.05.2023 через канцелярію суду від прокурора надійшла відповідь на відзив (вх. №13287/23 від 29.05.2023).

Ухвалою від 15.06.2023 суд продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів, відклав підготовче засідання на 03.07.2023.

15.06.2023 через канцелярію суду від Фермерського господарства «АГРО-БАЗА» надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №14992/23 від 15.06.2023).

20.06.2023 через канцелярію суду від прокурора надійшла відповідь на відзив відповідача-1 (вх. №15270/23 від 20.06.2023).

27.06.2023 через канцелярію суду від Сокальської міської ради Львівської області надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №15989/23 від 27.06.2023).

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Мазовіти Андрія Богдановича, судове засідання, призначене на 03.07.2023, не відбулось.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.07.2023 призначено підготовче засідання на 17.07.2023.

Ухвалою від 17.07.2023 суд відклав підготовче засідання на 28.08.2023.

21.08.2023 через канцелярію суду від прокурора надійшли письмові пояснення (вх. №20275/23 від 21.08.2023).

Судове засідання, призначене на 28.08.2023, не відбулось у зв`язку з надходженням повідомлення про замінування будівлі Господарського суду Львівської області.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.08.2023 призначено підготовче засідання на 07.09.2023.

06.09.2023 через канцелярію суду від Фермерського господарства «АГРО-БАЗА» надійшло клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог до відповідача-2 (вх. №21671/23 від 06.09.2023).

Ухвалою від 07.09.2023 суд відклав підготовче засідання на 18.09.2023.

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд ухвалою від 18.09.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.10.2023.

Ухвалою від 02.10.2023 суд відклав судове засідання на 19.10.2023.

18.10.2023 через канцелярію суду від Фермерського господарства «АГРО-БАЗА» надійшло клопотання про долучення документів (вх. №25282/23 від 18.10.2023).

Ухвалою від 19.10.2023 суд відклав судове засідання на 09.11.2023.

Ухвалою від 09.11.2023 суд задовольнив клопотання відповідача-2 про долучення до матеріалів справи акту приймання-передачі земельної ділянки від 28.09.2023 та долучив до матеріалів справи вказаний акт, відклав судове засідання на 27.11.2023.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правова позиція сторін.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.12.2020 №59-ОТГ передано відповідачу-1 у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3447,9816 га, які розташовані на території Сокальської міської ради Сокальського району згідно з актом приймання-передачі.

Надалі, 22.12.2020 актом приймання-передачі Головне управління Держгеокадастру у Львівській області передало із державної власності, а Сокальська міська рада (Сокальська територіальна громада) прийняла у комунальну власність Сокальської міської ради (Сокальської територіальної громади) земельні ділянки згідно з додатком, зокрема, земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0006 (№з/п 329 додатку до акту приймання-передачі).

Згідно з додатком до акту приймання-передачі земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0006, площею 52,6679 га, знаходиться на території Сокальської міської ради (Сокальський район Варязька сільська рада), відомості про обтяження речових прав, а також про обмеження у використанні земельної ділянки - відсутні.

23.09.2021 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.12.2020 №59-ОТГ та акту приймання-передачі від 22.12.2020, державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0006 за Сокальською міською радою Львівської області. Номер запису про право власності 44194417.

31.08.2022 між відповідачами було укладено договір передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в умовах воєнного стану, відповідно до якого відповідачу-2 було передано в оренду земельну ділянку площею 52,6679 га кадастровий номер :07:000:0006.

Водночас, рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2016 у справі № 914/1774/16, яке набрало законної сили, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0006 входить до складу прикордонної смуги та відноситься до земель оборони.

Як ствердив прокурор, попри наявне судове рішення, всупереч ст. 77, 84 Земельного кодексу України, реєстрація права комунальної власності Сокальської міської ради Львівської області на земельну ділянку площею 52,6679 га кадастровий номер :07:000:0006 проведена незаконно, а тому земельна ділянка підлягає витребуванню у власність держави в особі Львівської обласної державної адміністрації.

В судових засіданнях представник відповідача-1 проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначив, що спірна земельна ділянка відповідно до даних Державного земельного кадастру відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення та належить на праві комунальної власності відповідачу-1. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів, підставою для державної реєстрації права комунальної власності стали наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.12.2020 № 59-ОТГ та акт приймання-передачі нерухомого майна від 22.12.2020, складений між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та відповідачем-1, які є дійсними та ніким, в тому числі і судом, не скасовані.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2016 у справі №914/1774/16 визнано недійсним лише наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.10.2015 № 9929/28-15 «Про затвердження поділу земельної ділянки».

Разом з тим, відповідач-1 не заперечував та не заперечує проти надання в постійне користування, як це передбачено законом, відповідної/відповідних земельних ділянок для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів. Це підтверджується рішенням Сокальської міської ради від 03.12.2021 № 620 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельних ділянок ІНФОРМАЦІЯ_2 №2144 на території Сокальської міської ради Червоноградського району Львівської області».

Крім того, на території Варязької сільської ради Сокальського району в межах прикордонної смуги, яка займає площу 572 га, підрозділу в/ч НОМЕР_1 для вищевказаних цілей було надано земельні ділянки загальною площею 190,0 га, що підтверджується матеріалами справи № 914/2527/16, що перебувала на розгляді Господарського суду Львівської області.

Щодо лінії прикордонних інженерних споруджень, то вона застосовується лише як мінімальне значення ширини прикордонної смуги, яке повинно враховуватися, наприклад, у випадку можливої подальшої зміни ширини смуги обласними державними адміністраціями за поданням Адміністрації Державної прикордонної служби (в зв`язку з особливостями місцевості чи іншими умовами, як це визначено абз. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 року № 1147). Тобто, лінія інженерних прикордонних споруджень є не лінією (на відміну від лінії державного кордону), а смугою землі, наданою в постійне користування органам Державної прикордонної служби з передбаченою законом метою (для спорудження в законному порядку огорожі тощо).

При цьому, набуття такого права постійного користування смугою землі повинно здійснюватися в установленому порядку - відповідно до Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими землями, затверджених наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 №9483, що передбачає вчинення ряду дій та оформлення ряду документів (закінчуючи актом), власне які й могли б із достовірністю підтверджувати існування лінії інженерних прикордонних споруджень.

Крім того, відповідач-1 вважає, що позивач та військова частина не скористались належним порядком щодо визнання спірної земельної ділянки землею оборони та її передачі в постійне користування військової частини, позивачем не надано документів на право власності на інженерні споруди, як і доказів точного розташування лінії інженерних споруд, що дало би змогу визначити межі прикордонної смуги.

В судових засіданнях представник відповідача-2 проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначив, що відповідач-2 правомірно набув у користування земельну ділянку, яка ним використовується у господарській діяльності. У зв`язку із припиненням дії договору оренди спірної земельної ділянки просив суд закрити провадження у справі в частині вимог до відповідача-2.

В судових засіданнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача позов підтримав з підстав, викладених у письмових поясненнях. Зокрема, зазначив, що відповідач-1 діяв всупереч ст. 84 Земельного кодексу України, Закону України «Про використання земель оборони» та Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 № 1147, оскільки землі оборони не можуть вибувати з державної власності. Реєстрація права комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0006 за Сокальською міською радою Львівської області є незаконною, здійснена з порушенням законодавства, а отже земельна ділянка за кадастровим номером :07:000:0006 підлягає поверненню в державну власність.

В судових засіданнях представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях. Зокрема, зазначив, що відповідно до Указу Президента України від 15.10.2020 №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», наказом Держгеокадастру від 17.11.2020 №485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності» зобов`язано керівників головних управлінь Держгеокадастру в областях передати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність відповідно до статті 117 Земельного кодексу України з 17.11.2020.

На виконання вищезазначених нормативних актів, Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області прийнято наказ від 21.12.2020 №59-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», яким передано Сокальській міській раді Сокальського району земельні ділянки загальною площею 3447,9816 га, в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :07:000:0006 площею 52,6679 га, відповідно до Акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.12.2020 року.

За інформацією, яка міститься в Державному земельному кадастрі, земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0006 за категорією земель відноситься до земель сільськогосподарського призначення, утворена на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, 01.10.2015. Дана ділянка входила в склад раніше проінвентаризованої земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0002, площею 69,0586 га, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2016 у справі №914/1774/16 не зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області вчинити дії щодо зміни цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0006.

У процесі розгляду справи суд встановив наступне.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 21.12.2020 №59-ОТГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» передано Сокальській міській раді (Сокальській територіальній громаді) у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3447,9816 га, які розташовані на території Сокальської міської ради Сокальського району згідно з актом приймання-передачі.

Вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області прийнято на підставі ст. 15-1, 117, 122 ЗК України, Указу Президента України від 15.10.2020 №449/2020 «Про деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 №1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин», наказу Держгеокадастру від 17.11.2020 №485 «Деякі питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності до комунальної власності».

Відповідно до п. 2 вищевказаного наказу, право власності на земельні ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

22.12.2020 актом приймання-передачі Головне управління Держгеокадастру у Львівській області передало із державної власності, а Сокальська міська рада (Сокальська територіальна громада) прийняла у комунальну власність Сокальської міської ради (Сокальської територіальної громади) земельні ділянки згідно з додатком, у тому числі земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0006 (№з/п 329 додатку до акту приймання-передачі).

Згідно з додатком до акту приймання-передачі земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0006, площею 61,0586 га, знаходиться на території Сокальської міської ради (Сокальський район Варязька сільська рада), відомості про обтяження речових прав, а також про обмеження у використанні земельної ділянки - відсутні.

23.09.2021 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області № 59-ОТГ від 21.12.2020 та акту приймання-передачі від 22.12.2020, державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0006 за Сокальською міською радою Львівської області, номер запису про право власності 44194417.

31.08.2022 між Сокальською міської радою Львівської області та Фермерським господарством «АГРО-БАЗА» було укладено договір передачі в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності в умовах воєнного стану.

За цим договором Фермерському господарству «АГРО-БАЗА» було передано з 31.08.2022 по 30.08.2023 в оренду земельну ділянку площею 52,6679 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Варяж на території Сокальської міської ради.

28.09.2023 Сокальською міської радою Львівської області та Фермерським господарством «АГРО-БАЗА» підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого Фермерське господарство «АГРО-БАЗА» передало (повернуло) Сокальській міській раді Львівської області земельну ділянку площею 52,6679 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Варяж на території Сокальської міської ради.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.09.2016 у справі №914/1774/16, які набрало законної сили, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0006 входить до складу прикордонної смуги та відноситься до земель оборони.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Згідно зі ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони».

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 77 ЗК України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Згідно зі ст. 80 ЗК України держава є суб`єктом права власності на землю та реалізує це право через відповідні органи державної влади.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 84, ч. 5 ст. 122 ЗК України право власності на землі оборони реалізується державою через відповідні обласні державні адміністрації.

Враховуючи наведене, земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0006 може перебувати лише в державній власності, а з урахуванням вимог ст. 122 ЗК України, повноваження щодо розпорядження такою земельною ділянкою належать виключно Львівській обласній державній адміністрації.

За приписами ч.ч. 2, 3 ст. 115 ЗК України та ст. 3 Закону України «Про використання земель оборони» уздовж державного кордону України відповідно до закону встановлюється прикордонна смуга, в межах якої діє особливий режим використання земель. Розмір та правовий режим зон з особливим режимом використання земель встановлюється відповідно до закону.

Статтею 22 Закону України «Про державний кордон України» передбачено, що з метою забезпечення на державному кордоні України належного порядку Кабінетом Міністрів України встановлюється прикордонна смуга, а також можуть установлюватися контрольовані прикордонні райони. Прикордонна смуга встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону України на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм з урахуванням особливостей місцевості та умов, що визначаються Кабінетом Міністрів України. До прикордонної смуги не включаються населені пункти і місця масового відпочинку населення.

Згідно зі ст. 23 цього ж Закону, у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, встановлюється прикордонний режим, який регламентує відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України правила в`їзду, перебування, проживання, пересування громадян України та інших осіб, провадження робіт, обліку та тримання на пристанях, причалах і в пунктах базування самохідних та несамохідних суден, їх плавання та пересування у внутрішніх водах України.

Згідно зі ч. 2 ст. 3 Закону України «Про використання земель оборони» землі в межах прикордонної смуги та інші землі, необхідні для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів, надаються в постійне користування військовим частинам Державної прикордонної служби України.

Відповідно до постанови звуженого засідання Львівського обласного виконкому депутатів трудящих від 06.09.1946 № 24/109 з метою покращення охорони кордону включено до заборонної прикордонної зони наступні райони Львівської області: Сокальський, Радехівський, Велико-Мостівський, Рава-Руський, Немирівський, Краковецький, Магерівський і Яворівський. У вказаних районах визначено 2-х кілометрову і 800-метрову прикордонні смуги (п.1).

Крім цього, вказаною постановою вирішено передати в повне розпорядження прикордонних військ землі 800-метрової прикордонної смуги, за виключенням райцентру - Сокаль, де в розпорядження прикордонних військ для влаштування інженерно-технічних споруд в межах міста передати землі, що входять в 50-метрову прикордонну полосу в межах 800-метрової прикордонної смуги (п.6).

Підсумовуючи все наведене, суд зазначає, що земельні ділянки у межах прикордонної смуги, яка встановлена вздовж державного кордону України, відносяться до земель оборони, можуть перебувати лише у державній власності та не підлягають передачі до комунальної чи приватної власності, а також щодо яких встановлений спеціальний режим їх використання.

Таким чином, встановлення факту розташування спірної земельної ділянки в межах прикордонної смуги свідчить про належність вказаної ділянки до земель оборони в силу законодавчого визначення цільового призначення земель, розташованих у межах прикордонної смуги.

Відповідно до Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147, прикордонна смуга - ділянка місцевості, яка встановлюється безпосередньо вздовж державного кордону на його сухопутних ділянках або вздовж берегів прикордонних річок, озер та інших водойм, завширшки 5 кілометрів від лінії державного кордону, але не може бути меншою від ширини смуги місцевості, що розташована в межах від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Лінія прикордонних інженерних споруд - спеціальна смуга місцевості в межах прикордонної смуги та інші земельні ділянки, які відповідно до законодавства надаються в постійне користування органам Державної прикордонної служби для облаштування та утримання інженерно-технічних споруд і огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій та інших об`єктів.

При наданні земельної ділянки за відсутності проекту землеустрою зі встановлення прикордонної смуги необхідно виходити із її нормативних розмірів, встановлених ст. 22 Закону України «Про державний кордон України» та постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 № 1147 «Про прикордонний режим».

Нерозроблення та незатвердження окремого проекту землеустрою щодо встановлення прикордонної смуги не свідчить про її відсутність, оскільки розміри (ширина) прикордонної смуги встановлені законом від лінії державного кордону до лінії прикордонних інженерних споруд.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 924/174/18 залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про визнання незаконними і скасування рішень органу місцевого самоврядування, якими надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, що належали до земель оборони та знаходились у межах прикордонної смуги.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 297/1395/15-ц залишено без змін судові рішення про задоволення позовних вимог прокурора про скасування наказів Головного управління Держземагенства у Закарпатській області та повернення в державну власність земельної ділянки з чужого незаконного володіння з огляду на те, що відповідно до вимог ст. 77, ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України землі оборони належать виключно до державної власності та не можуть передаватись у приватну власність.

Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 163/2369/16-ц підтверджено доводи позовних вимог прокурора про те, що землі у межах прикордонної смуги належать виключно до державної власності. При цьому, суд касаційної інстанції визнав обґрунтованим посилання прокурора на рішення органів державної влади (місцевого самоврядування) про встановлення ширини прикордонної смуги, зокрема постанови обласної Ради депутатів Трудящих Волинської області № 39/599 від 15.09.1946, якою в межах Волинської області встановлено 2-кілометрову та 800-метрову прикордонні смуги. Аналогічними чином постановою Верховного Суду від 26.10.2020 у справі № 297/1408/15-ц також визнано обґрунтованим посилання на рішення органів державної влади про встановлення ширини прикордонної смуги, зокрема постанови Закарпатського обласного виконавчого комітету від 28.09.1946 «Про введення 800 метрової прикордонної смуги в межах Закарпатської області».

Таким чином, землі оборони, в тому числі землі у межах прикордонної смуги, не можуть передаватись у комунальну та приватну власність, про що свідчать вимоги наведених вище норм законодавства та усталена судова практика Верховного Суду, а земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0006 може перебувати лише у державній власності.

У 2016 році перший заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом в інтересах держави в особі Адміністрації ДПС України та ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним наказу (справа №914/1774/16). Предметом даного спору було визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.10.2015 №9929/28-15, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, загальною площею 69,0586 га (кадастровий номер :07:000:0002), на території Варязької сільської ради Сокальського району та затверджено її поділ на 5 земельних ділянок, в тому числі спірну земельну ділянку кадастровий номер :07:000:0006 площею 52,6679 га.

05.09.2016 рішенням Господарського суду Львівської області у справі №914/1774/16, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю. Вказаним рішенням суду встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:000:0002 загальною площею 69,0586 га, входить до складу прикордонної смуги, що перебуває під охороною ІНФОРМАЦІЯ_4 , розташована уздовж державного кордону України в районі Варязької сільської ради Сокальського району Львівської області, перебуває в зоні облаштування і утримання інженерно-технічних споруд та огорож державного кордону, та відноситься до земель оборони.

Той факт, що земельна ділянка площею 69,0586 га, з кадастровим номером :07:000:0002, стосовно якої Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу на 5 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташована в зоні облаштування і утримання інженерно-технічних споруд та огорож державного кордону, судом встановлено на підставі схеми розміщення земельних ділянок, зокрема з кадастровим номером :07:000:0006, витягу з Публічної кадастрової карти України, копії карти місцевості з орієнтованим місцем розташування спірної земельної ділянки між Державним кордоном і рубежем основних інженерних споруд та копії схеми розміщення земельної ділянки на території Варязької сільської ради Сокальського району Львівської області.

Встановлення факту розташування спірної земельної ділянки в зоні облаштування і утримання інженерно-технічних споруд та огорож державного кордону (в межах прикордонної смуги) свідчить про належність вказаної ділянки до земель оборони в силу законодавчого визначення цільового призначення земель, розташованих в межах прикордонної смуги.

Таким чином, обставини щодо приналежності спірної земельної ділянки кадастровий номер :07:000:0006 до земель оборони є преюдиційними для даної справи обставинами, у зв`язку з чим не потребують повторного вивчення та доведення під час її розгляду.

Варто зазначити, що спірна земельна ділянка перебувала у державній власності та належала до земель оборони, а відтак передача її у комунальну власність відбулась всупереч вимог закону та судового рішення у справі № 914/1774/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Належним власником спірної земельної ділянки є держава в особі Львівської обласної державної адміністрації, яка не приймала жодних рішень про її відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужено особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути в нього витребувано.

Відповідно до закріпленого у ст. 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування власником свого майна із чужого володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. За допомогою цього позову власник захищає не тільки свої права на володіння та користування майном, а також і право на розпорядження ним, оскільки перебування майна у чужому володінні обмежує і право власника на розпорядження майном.

Позивачем за віндикаційним позовом може бути неволодіючий власник (фізичні і юридичні особи, держава і територіальні громади в особі уповноважених ними органів).

Таким чином, предмет віндикаційного позову становлять вимоги неволодіючого майном власника до володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору (постанова Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі № 6-2407цс15).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відтак, враховуючи, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - Львівської обласної державної адміністрації, поза його волею, наявні підстави для витребування земельної ділянки з незаконного володіння Сокальської міської ради Львівської області.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Згідно з частинами 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Аналізуючи зазначені вище положення, слід дійти висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Земельна ділянка кадастровий номер :07:000:0006 належить до земель оборони, знаходиться у межах прикордонної смуги та може перебувати лише в державній власності, а з урахуванням вимог ст. 122 ЗК України, повноваження щодо розпорядження такою земельною ділянкою належать виключно Львівській обласній державній адміністрації. Неправомірне вибуття спірної земельної ділянки з володіння позивача поза його волею свідчить про порушення інтересів держави, що полягає у порушенні майнових інтересів держави.

Таким чином, бездіяльність Львівської обласної державної адміністрації щодо звернення до суду з відповідним позовом свідчить про нездійснення органом виконавчої влади захисту інтересів держави в сфері контролю за додержанням земельного законодавства та є підставою для представництва прокуратурою в суді інтересів держави в особі Львівської обласної державної адміністрації.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Згідно з п. 1 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім підпункту 2 пункту 2, пунктів 4 - 7, 9, 11 - 15, 17, 18, підпункту 1 пункту 19, пункту 20, пунктів 22 - 27 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня початку роботи відповідно Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур.

Згідно з п. 3 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку заступник керівника Львівської обласної прокуратури правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Львівської обласної державної адміністрації, належним чином обґрунтував порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та неналежного здійснення.

У поданих через канцелярію суду клопотаннях про закриття провадження та про долучення документів відповідачем зазначено, що 28.09.2023 відповідачем-1 та відповідачем-2 було підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого відповідач-2 передав (повернув) відповідачу-1 земельну ділянку площею 52,6679 га яка розташована за межами населеного пункту с. Варяж на території Сокальської міської ради.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині витребування з незаконного користування Фермерського господарства «АГРО-БАЗА» спірної земельної ділянки у зв`язку з відсутністю предмету спору в цій частині згідно п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір виник з вини відповідача-1, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача-1.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Витребувати у власність держави в особі Львівської обласної державної адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, ідентифікаційний код 00022562) з незаконного володіння Сокальської міської ради Львівської області (80001, м. Сокаль, вул. Шептицького, 44, Червоноградський район, Львівська область, ідентифікаційний код 26205171) земельну ділянку загальною площею 61,0586 га, кадастровий номер :07:000:0006, що відноситься до земель оборони та розташована на території Сокальської територіальної громади Львівської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 120).

3. Стягнути з Сокальської міської ради Львівської області, м. Сокаль, вул. Шептицького, 44, Червоноградський район, Львівська область (ідентифікаційний код 26205171) на користь Львівської обласної прокуратури, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19 (ідентифікаційний код 02910031) витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 310,27 грн.

4. В частині вимог до відповідача-2 провадження у справі закрити.

5. Накази видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 27.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 07.12.2023.

Суддя Мазовіта А.Б.