СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/1001/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Шутенко І.А.,

при секретарі судового засідання Ярош В.В.,

за участі представників сторін:

позивач, Голубенко А.В. ,

вільний слухач , Голубенко Н.С.,

від відповідача, Желудков В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, за вх. №1552 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 04.07.23 (повний текст складено 10.07.23, суддя Н.С. Добреля) у справі № 922/1001/23

за позовом ФОП Голубенко А.В.,

до ТОВ "Делівері",

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ФОП Голубенко А.В. звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "Делівері", в якій просив суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки в розмірі 125 420,00 грн, завдані в результаті користування приміщенням за договором суборенди від 01.02.2021 №3103-ОМ; упущену вигоду в розмірі 50 000,00 грн, а також судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито загальне позовне провадження у справі №922/1001/23 за місцем знаходження майна у відповідності до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спірний об`єкт оренди знаходиться у Харківській області, м. Красноград, вул. Харківська, 115а.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.07.23 у справі №922/1001/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Рішення обґрунтовано недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим судом першої інстанції рішенням ФОП Голубенко А.В звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення по справі прийнято без урахування усіх обставин справи. Зокрема посилається, що матеріалами справи доведено, що передане в суборенду приміщення було відремонтоване. Про те відповідач повернув його у не належному стані.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2023 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, на рішення Господарського суду Харківської області від 04.07.23 у справі №922/1001/23 . Встановлено учасникам справи строк до 08.09.2023 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи. Витребувано матеріали справи №922/1001/23 з Господарського суду Харківської області.

Відповідно до приписів ч. 1 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану було продовжено.

Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 «Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану» встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- тимчасово зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

08.09.23 до канцелярії апеляційного суду надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу позивача.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 р. розгляд справи № 922/1001/23 призначено на 16.10.2023 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.10.2023 р. приймали участь представники позивача та відповідача, які підтримали свої вимоги та заперечення.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 02.11.23.

27.10.23 до канцелярії апеляційного суду надійшла від позивача відповідь на відзив відповідача на апеляційну скаргу .

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Хачатрян В.С. яка входила до складу колегії суддів, на підставі розпорядження керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл судової справи за наслідками якого визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Склярук О.І. , судді Гетьман Р.А., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.23 було виправлено описку у даті наступного судового засідання, зазначивши вірну дату, а саме 21.11.2023 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.11.2023 приймали участь представники позивача та відповідача, які підтримали свої вимоги та заперечення.

У судовому засіданні оголошувалася перерва до 06.12.23.

04.12.23 до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача стосовно долучення доказів надсилання копій відзиву на поштову адресу позивача .

Відповідно до приписів стаття 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( судді доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.

Між ФОП Голубенком А.В. (орендар) та ТОВ «ДЕЛІВЕРІ» (суборендар) був укладений Договір суборенди від 01.02.2018 №314-ОМ, за умовами якого орендар зобов`язався передати суборендареві, а суборендар зобов`язався прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення, визначене в цьому Договорі, а також зобов`язався сплачувати орендарю суборендну плату. Договір вступає в силу з моменту підписання акта приймання-передачі і діє до 31.01.2020.

01.02.2018 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі до Договору суборенди від 01.02.2018 №314-ОМ, відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв складське приміщення, що розташоване за адресою: м. Красноград, вул. Харківська, 115а та має площу 100 кв. м.

31.01.2021 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі (повернення) до Договору суборенди від 01.02.2018 №314-ОМ, згідно з яким суборендар передав, а орендар прийняв складське приміщення, що розташоване за адресою: м. Красноград, вул. Харківська, 115а та має площу 100 кв. м.

В подальшому між ФОП Голубенком А.В. (орендар) та ТОВ «ДЕЛІВЕРІ» (суборендар) був укладений Договір суборенди від 01.02.2021 №3103-ОМ (далі Договір). Згідно з умовами якого орендар зобов`язався передати суборендареві, а суборендар зобов`язався прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення, визначене в цьому Договорі, а також зобов`язався сплачувати орендарю суборендну плату. Приміщення, яке передається в суборенду за цим Договором, знаходиться за адресою: м. Красноград, вул. Харківська, 115а, має загальну площу 100 кв. м (далі Приміщення).

Згідно з пунктом 2.1. Договору орендар зобов`язаний передати Приміщення суборендареві в належному стані. Передача приміщення оформлюється актом приймання-передачі із зазначенням технічного стану приміщення, наявного обладнання, інвентарю та іншого майна, що належить орендарю і передається разом із приміщенням.

Суборендар протягом 5 днів після закінчення строку оренди повертає, а орендар приймає орендоване майно, що оформлюється відповідним актом, який підписується сторонами (пункт 2.2. Договору).

Пунктом 3.4. Договору передбачені обов`язки суборендаря, зокрема, підтримувати орендоване майно у справному стані, запобігати його знищенню та пошкодженню; повернути у разі припинення дії договору суборенди орендоване майно в належному стані з урахуванням умов зносу; компенсувати орендарю завдані збитки, якщо вони виникли з вини суборендаря (про що сторонами складається та погоджується двосторонній акт за підписами уповноважених осіб) за ринковими цінами, які діють на момент такого відшкодування.

Договір вступає в силу з моменту підписання акта приймання-передачі і діє до 31січня 2022 (пункт 6.1. Договору).

01.02.2021 між позивачем та відповідачем був підписаний Акт прийому-передачі до Договору, за умовами якого орендар передав, а суборендар прийняв Приміщення.

Листом від 18.08.2022 вих. №388-22 відповідач повідомив позивача про необхідність розірвання Договору з 31.08.2022 та повернення приміщення. У відповідь позивач листом від 26.08.2022 повідомив відповідача про очікування представника ТОВ «Делівері» для визначення розміру пошкоджень та визначення методу їх усунення, та підписання акту прийому передачі приміщення.

Позивач зазначає, що під час огляду приміщення 22.08.2022 ним були виявлені значні пошкодження, які стали наслідком недбалого ставлення відповідача до приміщення протягом строку його використання, про що свідчить здійснений позивачем відеозапис.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 12.10.2022, в якій пропонував відповідачеві перерахувати на рахунок позивача суму відшкодування або самостійно провести ремонт та усунути недоліки.

Листом від 10.11.2022 вих. №518-22 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для відшкодування збитків.

В подальшому, на замовлення позивача ТОВ «ТАЛАМУС ГРУП» був розроблений технічний звіт обстеження технічного стану частини приміщень нежитлової будівлі літ. «А-1», розташованих за адресою: Харківська обл., м. Красноград, вул. Харківська, 115а. Згідно з наведеним у ньому висновком під час експлуатації були порушені умови експлуатації, що призвело до пошкодження оздоблення стін та підлоги в об`ємі непридатному до подальшої експлуатації. Звіт виконаний 20.02.2023 р.

Між ФОП Голубенком А.В. та ТОВ «БУД.РЕМ.АРК» був укладений договір підряду від 12.01.2023 №1 щодо проведення ремонтних робіт у нежитловому приміщенні за адресою: Харківська обл., м. Красноград, вул. Харківська, 115а. Загальна вартість робіт за цим Договором становить 125.420,00 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач не виконав свої зобов`язання, передбачені Договором, внаслідок чого позивачу були завдані збитки, які полягають у вартості пошкодженого майна і додаткових витрат для проведення ремонту Приміщення, а також доходів, які позивач міг би реально одержати (упущена вигода). В якості доказів упущеної вимоги позивач надав до суду договір суборенди від 01.20.2022 р., підписаний між позивачем та ФОП Романча Є.М.

Рішенням по справі у задоволені позову було відмовлено з підстав недоведеності позовних вимог.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення:

1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності особи);

2) збитків (шкідливого результату такої поведінки);

3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

За відсутності хоча б одного із цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Таким чином позивач при розгляді справи про стягнення збитків повинен довести наявність трьох елементів господарського правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) збитки;

3) причинний зв`язок між порушенням та збитками.

Наявність четвертого елементу - вини, презюмується. Ця презумпція може бути спростовна саме відповідачем.

При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Тобто, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Як зазначалося вище, одним із обов`язкових елементів складу цивільного правопорушення для стягнення збитків є вина заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Стаття 11 Цивільного кодексу України встановлює, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.526 ЦК України)

Відповідно до приписів статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно до приписів статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Відповідно до приписів статті 774 Цивільного кодексу України, передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Статтею 776 Цивільного кодексу України передбачено, що поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк.

Згідно до приписів частини 1 статті 779 Цивільного кодексу України, наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. ( ч.2 ст.779 ЦК України).

Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до приписів статті 786 Цивільного кодексу України, до вимог про відшкодування збитків у зв`язку з пошкодженням речі, яка була передана наймачеві, а також до вимог про відшкодування витрат на поліпшення речі застосовується позовна давність в один рік.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем ( орендар) та відповідачем (суборендар) було укладено Договір суборенди від 01.02.2018 №314-ОМ, за умовами якого орендар зобов`язався передати суборендареві, а суборендар зобов`язався прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення, визначене в цьому Договорі, а також зобов`язався сплачувати орендарю суборендну плату. Договір вступає в силу з моменту підписання акта приймання-передачі і діє до 31.01.2020.

01.02.2018 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі до Договору суборенди від 01.02.2018 №314-ОМ, відповідно до якого орендар передав, а суборендар прийняв складське приміщення, що розташоване за адресою: м. Красноград, вул. Харківська, 115а та має площу 100 кв. м. Акт прийома-передачі підписано без зауважень.

31.01.2021 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі (повернення) до Договору суборенди від 01.02.2018 №314-ОМ, згідно з яким суборендар передав, а орендар прийняв складське приміщення, що розташоване за адресою: м. Красноград, вул. Харківська, 115а та має площу 100 кв. м. Акт прийома-передачі підписано без зауважень.

В подальшому, між позивачем (орендар) та відповідачем (суборендар) був укладений Договір суборенди від 01.02.2021 №3103-ОМ (далі Договір). Згідно з умовами якого орендар зобов`язався передати суборендареві, а суборендар зобов`язався прийняти в строкове платне користування нежитлове приміщення, визначене в цьому Договорі, а також зобов`язався сплачувати орендарю суборендну плату. Приміщення, яке передається в суборенду за цим Договором, знаходиться за адресою: м. Красноград, вул. Харківська, 115а, має загальну площу 100 кв. м (далі Приміщення).

01.02.2021 між позивачем та відповідачем був підписаний Акт прийому-передачі до Договору, за умовами якого орендар передав, а суборендар прийняв Приміщення. Акт прийома-передачі підписано сторонами без зауважень.

Вище зазначений договір суборенди було укладено строком до 31.01.2022р. Про те, доказів повернення приміщення матеріали справи не містять. Навпаки, згідно пояснень сторін суборедар продовжував користуватися зазначеним приміщенням.

Відповідно до приписів статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що договір суборенди між позивачем та відповідачем було продовжено до 31.01.2023 р.

Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано сторонами по справі, Договір суборенди припинив свою дію у серпні 2022 р. за ініціативою відповідача, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок повернути орендоване майно.

У матеріалах справи міститься акт прийома-передачі ( повернення) до договору суборенди № 3103-Ом від 01.02.2021 р., на якому міститься підпис відповідача та відсутній підпис позивача, а також міститься напис, що позивач відмовився від підпису зазначеного акту. Крім того, в матеріалах справи наявний текст Додаткової угоди № 5 до вище зазначеного Договору суборенди про розірвання договору суборенди з 01.09.2022 р. на якому також відсутній підпис позивача.

Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції сторони не спростовували факт розірвання договору суборенди у серпні 2022 р.

З огляду на наведене судова колегія приходить до висновку, що договір є розірваним з 01.09.2022 р.

Статтею 779 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач зобов`язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини. У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків. Наймач не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.

Позивач стверджує, що під час дії договору суборенди орендоване майно було пошкоджено саме у зв`язку з діями відповідача, оскільки останній не здійснював його поточний ремонт.

На підтвердження цієї обставини надав до матеріалів справи, зокрема, Технічний звіт обстеження стану приміщень нежитловою будівлі літ А-1 розташованих за адресою Харківська область м.Красноград, вул. Харківська,115а, виконаний ТОВ «Таламус Груп» у 2023 р на замовлення позивача, згідно якого зроблено висновок, що під час експлуатації були порушені умови експлуатації, що призвело до пошкодження оздоблення стін та підлоги в об`ємі непридатному до подальшої експлуатації.

Про те, Технічний звіт виконано у лютому 2023 року, а договір суборенди припинив свою дію у серпні 2022 року у зв`язку з чим, цей звіт не є беззаперечним доказом, що пошкодження приміщення відбулося у зв`язку з недбалим ставленням відповідача до орендованого приміщення.

В той же час, судова колегія відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не доведено, що на час передання приміщення в суборенду, воно перебувала у належному стані, оскільки в актах прийома-передачі відсутнє посилання на належний його стан.

Стаття 795 Цивільного кодексу України встановлює, що передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Статтею 767 Цивільного кодексу України унормовано, що наймодавець зобов`язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню. Наймодавець зобов`язаний попередити наймача про особливі властивості та недоліки речі, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна наймача або інших осіб або призвести до пошкодження самої речі під час володіння та/або користування нею.

Згідно до приписів частини 3 статті 767 Цивільного кодексу України, наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Так, в матеріалах справи наявні акти прийома-передачі приміщення в суборенду від 01.02.2018 р. та від 01.02.2021 р. Зазначені акти не містять жодного застереження відповідача, що приміщення передається в суборенду у не справному або не належному стані. Відповідачем також не надано жодного документа, який підтверджує, що отримано ним в суборенду приміщення мало недоліки.

За таких обставин з огляду на приписи статті 79 Господарського процесуального кодексу України судова колегія приходить до висновку, що під час передачі відповідачу приміщення в суборенду, воно не мало недоліків та могло використовуватися за призначенням.

Про те, позивачем належними та допустимими доказами недоведене, що погіршення стану приміщення сталося внаслідок саме протиправних дій відповідача.

Судова колегія також зазначає, що в обґрунтування витрат, які позивачу необхідно понести для відновлення орендованих приміщень, позивач надав до суду Договір підряду №1 від 12.01.2023 р., укладений між ФОП Голубенко А.В. ( Замовник) та ТОВ «Буд.Рем.АРК» (підрядник), згідно якого підрядник зобов`язується в порядку та на умовах визначених у цьому Договорі на свій ризик виконати за завданням Замовника з використанням власних матеріалів ремонті роботи нежитлового приміщення, а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах визначених у цьому Договорі, прийняти і оплатити роботи згідно з узгодженим сторонами кошторисом. Детальний перелік робіт і матеріалів, які мають бути використані , зазначаються сторонами у Кошторисі.

Згідно наданого до Договору Кошторису убачається, що ним передбачено, зокрема, заміни замків вхідних дверей, заміна міжкімнатних дверей і замка, встановлення розетки, встановлення підвіконня, демонтаж і монтаж порогу біля вхідних дверей, монтаж відкосів (приміщення № 1-9) , у приміщенні № 1-10 - встановлення підвіконня, встановлення розетки та вимикача.

Тобто частина робіт ні яким чином не стосується виявлених експертом недоліків, а саме пошкодження оздоблення стін та підлоги.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача упущену вигоду у розмірі 50 000 грн, які він обрахував виходячи з отримання орендної плати за користування приміщенням від іншого суборендаря у розмірі 10 000 грн протягом 5 місяців.

Як зазначалося вище, збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 142 Господарського кодексу України встановлює, що прибуток (доход) суб`єкта господарювання є показником фінансових результатів його господарської діяльності, що визначається шляхом зменшення суми валового доходу суб`єкта господарювання за певний період на суму валових витрат та суму амортизаційних відрахувань.

В обґрунтування упущеної вигоди позивач надав до суду Договір суборенди від 01.10.2022 р. зазначеного приміщення, укладений між ФОП Голубенко А.В. ( орендар) та ФОП Романча Є.М. ( суборендар), згідно умов якого суборендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування ( суборенду) приміщення загальною площею 100 кв.м., які розташовані за адресою: Харківська область, м.Красноград, вул. Харківська 115.

Відповідно до п. 6.1. Договору суборенди, розмір орендної плати складає 10 000 грн. Пунктом 6.3 Договору встановлено, що до суборендної плати включено вартість комунальних послуг та плати за землю. Строк діє договору встановлено до 31.12.2023 р. (п.8.1 Договору суборенди)

Зазначений договір суборенди не є безспірним та достатнім доказом розміру упущеної вигоди враховуючи нижче викладене.

Як убачається з матеріалів справи, позивач є орендарем спірних приміщень та, в свою чергу, передав їх в суборенду спочатку відповідачу, а в подальшому ФОП Романча Є.М.

Відповідно до приписів частини 1 статті 774 Цивільного кодексу України, передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму ( ч.2 ст.774 ЦК України.)

До матеріалів справи позивачем взагалі не надано основного Договору оренди, на підставі якого позивач мав право передавати спірні приміщення в суборенду, що унеможливлює встановити наявність у позивача права укладати новий договір суборенди на спірні приміщення до 31.12.2023 р. Судова колегія також зазначає, що в матеріалах справи відсутня згода власника цих приміщень на передання їх в суборенду ФОП Романча Є.М.

Крім того, відповідно до п. 6.1. Договору, розмір орендної плати складає 10 000 грн. Про те, п. 6.3 Договору встановлено, що до суборендної плати включено вартість комунальних послуг та плати за землю, які не є та не можуть бути доходами позивача, а тому твердження позивача про можливість отримання ним доходу від здачі в суборенду спірних приміщень саме у розмірі 50 000 грн (за 5 місяців) є безпідставними.

З огляду на наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено розмір збитків.

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)

В даному випадку судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції рішення по справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права у зв`язку з чим, рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 269,279,275,276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи- підприємця Голубенка Андрія Вікторовича, на рішення господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі № 922/1001/23 - залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі №922/1001/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.12.2023

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя І.А. Шутенко