ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"12" грудня 2023 р. Справа№ 910/14968/22 (910/9066/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

від ТОВ "Укрбуд Девелопмент": Теплюк В.С. згідно ордера

від ОСОБА_1 : Оплачко В.О. згідно ордера

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва 05.07.2023 року

у справі №910/14968/22(910/9066/23) (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія

"Арагон"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Юдін Максим Анатолійович

про визнання недійсними договорів, зняття заборон, припинення записів про іпотеку та скасування рішень

в межах справи №910/14968/22

за заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва 05.07.2023 року у справі №910/14968/22(910/9066/23) позов задоволено:

- визнано недійсним договір іпотеки майнових прав від 15.07.2020, укладений між ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та ТОВ "Фінансова компанія "Арагон", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстрований в реєстрі за №576;

- визнано недійсним договір іпотеки майнових прав від 17.07.2020, укладений між ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та ТОВ "Фінансова компанія "Арагон", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. та зареєстрований в реєстрі за №590;

- знято заборони на нерухоме майно та припинити записи про іпотеку, які зазначено в резолютивній частині рішення;

- скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкриттям розділу), індексний номер: 54002386 від 11.09.2020, номер відомостей про речове право: 38125537, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального скруту Юдіним М.А. про реєстрацію за ТОВ "Фінансова компанія "Арагон", права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення 213, загальною площею (кв.м): 543.5, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 із одночасним закриттям розділу в Державному реєстрі прав відносно об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 000;

- скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, (з відкриттям розділу), індексний номер: 54002575 від 11.09.2020, номер відомостей про речове право: 38125708, винесене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юдіним М.А. про реєстрацію за ТОВ "Фінансова компанія "Арагон", права власності на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення 213, загальною площею (кв.м): 545.5, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 із одночасним закриттям розділу в Державному реєстрі прав відносно об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 000;

- стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Арагон" на користь ТОВ "Укрбуд Девелопмент" судовий збір у розмірі 18 788,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва 05.07.2023 року у справі №910/14968/22(910/9066/23) та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначному складу суду від 15.08.2023 року вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М.,судді: Копитова О.С., Сотніков С.В.

Водночас, 16.08.2023 через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ "Укрбуд Девелопмент" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , оскільки останній не має права на подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 21.08.2023 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва 05.07.2023 року у справі №910/14968/22 (910/9066/23), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/14968/22(910/9066/23).

30.08.2023 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/14968/22(910/9066/23)/5216/2023 від 29.08.2023 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 13.09.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва 05.07.2023 у справі №910/14968/22 (910/9066/23) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку і розмірі та визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

04.10.2023 року через відділ документального забезпечення суду за допомогою системи "Електронний суд" представником скаржника на виконання ухвали від 13.09.2023 року надано докази сплати судового збору у розмірі 22545,60 грн., а також клопотання про поновлення строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке мотивовано тим, що ані скаржник, ані його представник не отримували ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ліквідатора Решетуна М.В. на рішення Господарського суду міста Києва 05.07.2023 року у справі №910/14968/22(910/9066/23), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 21.11.2023 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпеченні суду відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Укрбуд Девелопмент" просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва 05.07.2023 року у даній справі.

У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 для розгляду справи №910/14968/22(910/9066/23) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Доманська М.Л.

Ухвалою суду від 21.11.2023 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/14968/22(910/9066/23) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва 05.07.2023.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшло клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час у зв`язку з поганим самопочуттям.

Ухвалою суду від 21.11.2023 року відкладено розгляд справи на 12.12.2023 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.

В судове засідання 12.12.2023 року з`явились представники позивача та ОСОБА_1 .

За наслідками розгляду в судовому засіданні заявленого скаржником клопотання про зупинення провадження у справі ухвалою суду відмовлено в його задоволенні з огляду на його безпідставність та необґрунтованість.

Судом також поставлено питання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва 05.07.2023 року у справі №910/14968/22(910/9066/23).

Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у ній та додані до апеляційної скарги докази та заслухавши пояснення представників судового процесу, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва 05.07.2023 у справі №910/14968/22 (910/9066/23) підлягає закриттю, з огляду на наступне.

За змістом частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Пунктом 9 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява №13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 вказаної статті, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Аналіз наведених норм свідчить, що ГПК України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділити на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Як встановлено судом, вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, ОСОБА_3 не є учасником провадження у даній справі №910/14968/22(910/9066/23) та подає апеляційну скаргу як особа, про права та інтереси якої прийнято оскаржуване рішення.

В контексті цього суд зазначає, що особи, які не брали участі у справі мають право подавати апеляційні скарги на такі судові рішення нарівні з іншими учасниками відповідної справи. Однак, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п.1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Разом з тим, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності ст. 258, ст.259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. (Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2020 року у справі №908/1083/19, від 25.06.2020 року у справі №916/1965/13).

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження. (Правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №62/112 та від 16.01.2020 року у справі №925/1600/16 та в подальшому знайшов своє відображення, в тому числі, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2021 року у справі №910/17428/19, від 21.04.2022 року у справі №34/200).

У поданій апеляційній скарзі скаржник зазначає, що рішення стосується його права та обов`язків, в тому числі на подання відзиву на позовну заяву. Також, за твердженням скаржника, визнання недійсними спірних правочинів тягне майнову відповідальність ОСОБА_1 як бенефіціара відповідача та його керівника. Крім того, як вказує апелянт, ухвалою суду від 03.07.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про залучення його до участі у справі у якості третьої особи, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, скаржником не доведено та судом не встановлено, що оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду вирішено питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_1 .

Так, предметом спору у справі №910/14968/22(910/9066/23) є визнання недійсними договорів іпотеки майнових прав від 15.07.2020 та 17.07.2020, укладених між ТОВ "Укрбуд Девелопмент" та ТОВ "Фінансова компанія "Арагон", з підстав укладення спірних правочинів від імені позивача не уповноваженою особою, за відсутності волевиявлення позивача на виникнення (набуття) відповідних цивільних прав та обов`язків за цими правочинами, а також зняття заборон, припинення записів про іпотеку та скасування рішень, вчинених на підставі цих договорів.

Тобто, судом було досліджено спірні договори іпотеки майнових прав на предмет їх недійсності з підстав відсутності у позивача (ТОВ "Укрбуд Девелопмент") волевиявлення на їх укладення і правова оцінка правам та обов`язкам ОСОБА_1 судом не надавалась.

Як стверджує апелянт в апеляційній скарзі, він залишається кінцевим бенефіціарним власником та директором ТОВ "Фінансова компанія "Арагон", незважаючи на неправдиві відомості, які тимчасово містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 22.05.2023 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відомості щодо нового керівника ТОВ "Фінансова компанія "Арагон" ОСОБА_4 , а також його кінцевого бенефіціарного власника - ОСОБА_5 .

Згідно відомостей з мережі Інтернет, які є відкритими та доступними, а також доданими представником позивача в судовому засіданні 12.12.2023 року, станом на 12.12.2023 керівником ТОВ "Фінансова компанія "Арагон" значиться саме ОСОБА_4 , а його кінцевим бенефіціарним власником - ОСОБА_5 .

Таким чином, ані на момент звернення до суду з апеляційною скаргою, ані на дату проведення судового засідання (12.12.2023 року) ОСОБА_1 не є ані директором відповідача, ані його кінцевим бенефіціарним власником.

При цьому, в силу положень ч.ч. 4, 5 ст. 89 ЦК України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Згідно приписів ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

З наведених вище мотивів відхиляються твердження скаржника на недостовірність зазначених в ЄДР відомостей щодо нового керівника ТОВ "Фінансова компанія "Арагон" у зв`язку із наявністю Наказу Міністерства юстиції України від 01.09.2023 року №3147/5, яким задоволено скарги ОСОБА_1 та визнано вчиненими з порушенням закону та анульовано реєстраційні дії, в тому числі від 22.05.2023 року щодо ТОВ "Фінансова компанія "Арагон", оскільки апелянтом не надано суду доказів внесення протягом тривалого часу змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність можливості виконати Наказ Міністерства юстиції України від 01.09.2023 року №3147/5 щодо ТОВ "ФК "Арагон" та внести достовірні відомості до ЄДР через накладену у межах кримінального провадження заборону здійснювати відповідні реєстраційні дії колегією суддів відхиляються, оскільки скаржником не надано суду жодних доказів на підтвердження викладених обставин, як і відсутні такі докази в матеріалах справи.

З наведених підстав не знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції доводи скаржника про прийняття рішення про його права з огляду на відмову суду у залученні його до участі у справі у якості третьої особи, а також залишенням без розгляду відзиву на позовну заяву.

При дослідженні тверджень апелянта про право на оскарження судового рішення місцевого господарського суду з огляду на порушення якого прав, як кінцевого бенефіціарного власника відповідача, судом враховано, що при викладенні правового висновку у справі №916/2084/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (справа "Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки" (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), справа "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (Case of Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), справа "Фельдман та банк "Слов`янський» проти України").

Велика Палата Верховного Суду, взявши до уваги вказану практику Європейського суду з прав людини, а також з дотриманням балансу інтересів усіх учасників і самого товариства, уникаючи зайвого втручання в питання діяльності товариства, дійшла висновку, що учасник ТОВ не є належним заявником, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи.

Необхідно зазначити, що корпоративна завіса є бар`єром, який відокремлює юридичну особу від її учасників та зумовлює неможливість останніх звернутись до суду за захистом прав юридичної особи замість неї (принцип неможливості ототожнення юридичної особи та її членів).

У п.26 рішення від 21.12.2017 у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що за загальним правилом акціонер компанії не може стверджувати, що він є жертвою стверджуваного порушення прав компанії за Конвенцією (рішення у справі "Агротексім та інші проти Греції" від 24.10.1995, п.п. 59-72). Проникнення за "корпоративну завісу" або нехтування правосуб`єктністю компанії може буде виправданим лише за виключних обставин, зокрема, якщо точно встановлено, що компанія не може звернутися до конвенційних установ через органи, утворені згідно з її статутом, або у випадку ліквідації через її ліквідаторів (п.66).

Отже, Європейський суд з прав людини у справі "Фельдман та банк "Слов`янський" проти України" дійшов висновку, що акціонер (навіть мажоритарний) не може звертатися до суду в інтересах компанії за звичайних обставин, тобто коли юридична особа діє і має відповідні органи управління.

Така позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.02.2021 року у справі №.910/13643/19

Крім того, слід також наголосити, що Велика Палата Верховного Суду у постановах від 08.10.2019 у справі №916/2084/17, від 15.10.2019 у справі №905/2559/17, від 03.12.2019 у справі №904/10956/16, від 07.07.2020 року у справі №910/10647/18, від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц зазначала, що за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому, правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється. Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 ЦК України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи. Таким чином, належним заявником є той, хто звертається за захистом саме свого права. Отже, належним позивачем у подібних справах є юридична особа, права якої порушено, а не її учасник.

При цьому, твердження скаржника, що бенефіціарний власник трактується як юридична особа, чиє право порушене, зводиться до власного тлумачення скаржником зазначених понять.

Правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.11.2023 року у справі №461/91/19.

За таких обставин, посилання апелянта на те, що визнання недійсними спірних правочинів тягне майнову відповідальність ОСОБА_1 , як бенефіціара відповідача, в даному випадку судом не беруться до уваги, оскільки зазначена обставина не свідчить про наявність у такого бенефіціара права на оскарження правочинів, вчинених юридичною особою.

З гідно п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

В силу частини 2 наведеної статті про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки скаржник не має статусу сторони чи учасника у справі та права чи інтереси апелянта оскаржуваним рішенням не порушені, то відповідно він не наділений процесуальний правом на апеляційне оскарження прийнятих у даній справі №910/14968/22(910/9066/23) процесуальних документів, зокрема на оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 року, а відтак апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 року у справі №910/14968/22 (910/9066/23) підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 264, 281 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 року у справі №910/14968/22(910/9066/23) закрити.

2. Копію ухвали суду надіслати учасникам провадження у справі.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 13.12.2023 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.С. Копитова

М.Л. Доманська