ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.2023 Справа №905/957/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Власко С.В., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" (, вул.Купріна, буд.36А, м.Маріуполь, Донецька область, 87547)

до відповідача 2 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ,

АДРЕСА_1 )

третя особа

на стороні позивача 1 Міністерство фінансів України (, вул.

М. Грушевського, 12/2, м. Київ, 01008)

третя особа

на стороні позивача 2 Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (, вул. Антоновича, буд. 127, м. Київ, 03150)

про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 505491,19 грн

За участю представників

від позивача: не з`явився;

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Предмет та підстави спору

На розгляд Господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості, яка виникла за кредитним договором №41386823-КД-1 від 21.12.2021, а саме заборгованості за тілом кредиту у розмірі 236111,11 грн та 33268,97 грн заборгованість за процентами, заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 236111,11 грн, а разом 505491,19 грн.

Позов обґрунтований тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" порушило своє зобов`язання, що полягає у несплаті чергового платежу відповідно до графіку кредитного договору №41386823-КД-1 від 21.12.2021. ОСОБА_1 несе відповідальність, як поручитель відповідача 1, за невиконання останнім своїх грошових зобов`язань.

Пояснення учасників судового процесу

Відзиви на позовну заяву

Відповідачі відзив на позов не надали, будь - яких інших заяв чи клопотань до суду не надходило. Про час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Пояснення Міністерства фінансів України

26.10.2023, через підсистему "Електронний суд", надійшли пояснення Міністерства Фінансів України б/н від 26.10.2023 (вх.№10000/23), в яких останній просить суд: залучити до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"; позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" задовольнити в повному обсязі; справу розглядати без участі представника Міністерства фінансів України.

У своїх поясненнях Міністерство фінансів України зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов кредитного договору №41386823-КД-1 від 21.12.2021 позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн. Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку із припиненням здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів. В подальшому позивачем було направлено на адресу Міністерства фінансів України вимогу на сплату за гарантією №39.1 на суму 236111,11 грн.

06.12.2022,Міністерством фінансів України було перераховано на рахунок позивача суму за гарантією у розмірі 236111,11 грн, у зв`язку з чим у позивача виникло право вимоги до відповідачів сплати суми гарантії.

Пояснення Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

На адресу Господарського суду Донецької області письмових пояснень Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" щодо суті позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" та ОСОБА_1 про стягнення солідарно заборгованості, не надходило.

Хід розгляду справи та процесуальні дії

Ухвалою суду від 20.07.2023 зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати відомості про реєстрацію у якості внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 . За умови наявності такої реєстрації на момент отримання цієї ухвали, надати Господарському суду Донецької області відомості про фактичне місце проживання зазначених осіб, адреси за якими може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції та номер телефону.

Ухвалою суду від 24.07.2023 залишено без руху позовну заяву б/н від 20.06.2023 (вх.№6712/23) Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 505491,19 грн.

04.08.2023, через канцелярію суду, надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" №20230731/721 від 02.08.2023 (вх.№7345/23) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 08.08.2023 постановлено: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі 905/957/23; справу №905/957/23 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" є: вул.Купріна, буд.36А, м.Маріуполь, Донецька область; адресою ОСОБА_1 є : АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді №153138 від 20.07.2023 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" значиться вул.Купріна, буд.36А, м.Маріуполь, Донецька область.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Порядок вручення судових рішень визначено у ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом ч. 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частиною 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, направлення ухвали суду рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання поштового листа, в якому міститься ухвала суду адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 по справі №910/16249/19.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 №1364 "Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" Наказом №309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що додається; визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 "Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року", зареєстрований Міністерством юстиції України 25 квітня 2022 року №453/37789 (зі змінами).

Відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією вбачається, що територія Маріупольського району тимчасово окупована з 05.03.2022 та станом на теперішній час окупація не завершена.

Згідно з ст.12.1. ч.1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (із змінами та доповненнями, що набрали законної сили 03.12.2022) якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, направлення ухвал суду на адресу відповідачів неможливе, оскільки останні знаходяться на тимчасово окупованій території.

За таких обставин, направлення ухвали суду здійснювалось на електронну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Крім того, судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі суду суду https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/ (10.08.2023).

30.08.2023, через канцелярію суду, надійшов лист Міністерства Соціальної політики України №11191/0/2-23/19 від 10.08.2023 (вх.№8207/23), в якому повідомлено, що станом на 08.08.2023 в ЄЄІБД ВПО міститься така інформація про ОСОБА_1 , що останній був зареєстрований та фактично проживав: АДРЕСА_1 ; адреса листування та фактичного проживання: АДРЕСА_2 з 17.03.2022.

Таким чином, судом було направлено ухвалу від 08.08.2023 про відкриття провадження у справі на адресу листування та фактичного проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

25.09.2023, на адресу суду повернувся конверт ОСОБА_1 , з довідкою про причини повернення поштового відправлення Акціонерного товариства "Укрпошта" з якої вбачається, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до ч.7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

За таких обставин, відповідачі належним чином повідомлені про розгляд справи. В матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про перебування відповідачів за іншою адресою ніж ті, що зазначались вище. Жодних заяв чи клопотань про зміну місцезнаходження від відповідачі 1 та відповідача 2 на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 09.10.2023 постановлено: перейти до розгляду справи №905/957/23 за правилами загального позовного провадження; розгляд справи розпочати зі стадії відкриття провадження у справі №905/957/23; продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів; залучити до участі у справі в якості третьої особи на, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача- Міністерства фінансів України; призначити підготовче засідання на 19.10.2023.

Направлення ухвали суду здійснювалось засобами поштового зв`язку на адресу фактичного проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ). Товариству з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" направлення ухвали суду здійснювалось на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується довідкою Господарського суду Донецької області про доставку електронного листа.

Крім того, судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі суду суду https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/ (13.10.2023).

Ухвалою суду від 19.10.2023 відкладено підготовче засідання на 08.11.2023.

Ухвалою суду від 08.11.2023 постановлено: залучити у якості третьої особи -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»: відкласти підготовче засідання на 17.11.2023.

Ухвалою суду від 17.11.2023 постановлено: закрити підготовче провадження та призначити справу № 905/957/23 до судового розгляду по суті; призначити судове засідання на 01.12.2023.

Направлення ухвали суду здійснювалось засобами поштового зв`язку на адресу фактичного проживання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ). Товариству з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" направлення ухвали суду здійснювалось на електронну пошту (ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується довідкою Господарського суду Донецької області про доставку електронного листа.

Крім того, судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі суду суду https://dn.arbitr.gov.ua/sud5006/ (23.11.2023).

27.11.2023. на електронну пошту суду надійшло клопотання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" б/н, б/д (вх.№01-35/5264) про проведення судового засідання без участі Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України".

01.12.2023, через підсистему "Електронний суд",надійшло клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" б/н від 30.11.2023 (вх.№07-10/5923/23) про розгляд справи за відсутності представника позивача.

У судове засідання призначене на 01.12.2023 позивач, відповідач, третя особа 1 та третя особа 2 явку своїх представників не забезпечили, про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та перевірка їх доказами

31.12.2020 між Міністром фінансів України Марченком Сергієм Михайловичем (далі - гарант) та Акціонерним товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - бенефіціар) підписаний договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 (далі договір гарантії).

Відповідно до п. 2.1. договору гарантії гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара безвідкличну гарантію, метою гарантування виконання принципалами (суб`єкт господарювання, якому надано кредит, включений до Портфеля) своїх грошових зобов`язань перед бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля (сукупність усіх Кредитів, зобов`язання за якими частково забезпечені Гарантією).

Згідно з 5.1. договору гарантії у разі настання гарантійного випадку, бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту (АТ "Укрексімбанк", якому Гарант відповідно до Порядку доручив надавати послуги, визначені цим Договором та Агентською Угодою)- копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів за якими виникла прострочена заборгованість) не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

Пунктом 5.5. договору гарантії визначено, що гарант на підставі вимог, отриманих від бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок бенефіціара суму сплати за гарантією (далі - ССГ) згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови одночасно дотримання таких вимог, зокрема: гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору.

У п. 6.1 договору про надання державної гарантії передбачено, що у разі здійснення гарантом виплати ССГ (суми сплати за гарантією) за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено бенефіціаром у найкоротші строки.

Пунктом 6.2 договору про надання державної гарантії встановлено, що з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання статті 61 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та вимог, передбачених пунктами 6.1 та 6.3 цього договору, бенефіціар, виступаючи на підставі порядку та цього договору, зобов`язується:

- застосовувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом з метою погашення простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8 цього договору за таким проблемним кредитом;

- здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.

Згідно з п. 6.3 договору про надання державної гарантії кошти, отримані внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за проблемним кредитом, перераховуються на рахунок гаранта в сумі, пропорційній ставці індивідуальної гарантії за таким проблемним кредитом (але не більше загальної суми всіх ССГ, яка була сплачена за таким проблемним кредитом, та пені, нарахованої відповідно до пункту 6.8 цього договору), та зараховуються гарантом насамперед у рахунок погашення простроченої заборгованості перед бюджетом, у зв`язку з чим бенефіціар робить відповідний бухгалтерський запис та зменшує заборгованість принципала перед державним бюджетом.

Договір про надання державної гарантії на портфельній основі діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. (п. 13.14. договору гарантії)

21.12.2021, між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (позивач,банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фронтоза» (відповідач-1, позичальник) підписаний кредитний договір № 41386823-КД-1, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 500 000 00 грн (п. А.2. кредитного договору) із терміном повернення кредиту 01.12.2024 (пп. А.3., 1.2., 2.2.3. кредитного договору).

Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору. (п.А.8.)

Відповідно до пп. "г" п. 2.3.2. кредитного договору при настанні будь-яких наступних подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, банк має право згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України та 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору, не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

21.12.2021, між позивачем та відповідачем - 1 підписано додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно з підпунктом "в" пункту 1 додаткової угоди № 1 від 21.01.2022 позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 № 1151. При цьому, позичальнику відомі та повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

Згідно з п. 2.1. додаткової угоди за користування кредитом, на умовах та в порядку, визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та сновить на дату укладання цієї додаткової угоди розмір 14, 31 % річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD + 7%, але не більше Індекс UIRD (12 міс) + 6 % (обмеження встановлюються на дату укладання цієї додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до п. 2.1. цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

Індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди або остання, що опублікована на офіційному сайті НБУ.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

-в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

-в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних;

-в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Пунктом 2.7. додаткової угоди визначено, що погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в додатку 1 (графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди.

Згідно із п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які з відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни, згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

Відповідно до п. 2.13. додаткової угоди позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. цієї Додаткової угоди).

За змістом п. 2.14. додаткової угоди грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом коштів та нарахованої пені (відповідно до п. 2.11. цієї додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) Гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Відповідно до п.6.1-6.3 кредитного договору цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань. Договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.

Додатком №1 до кредитного договору сторони погодили графік платежів, яким встановили, що відповідач-1 кожного місяця першого числа починаючи з 01.01.2022 зобов`язаний погашати кредит у сумі 13888,89 грн та повинен повністю сплатити кредит у сумі 500000,00 грн до 01.12.2024.

Кредитний договір №41386823-КД-1 від 21.12.2021 та додаткова угода №1 від 21.12.2021 до кредитного договору № 41386823-КД-1 від 21.12.2021 підписані кваліфікованим електронним підписом директора відділення Акціонерного товариства "Приватбанк" Баглюк Оленою Павлівною та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" ОСОБА_1, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.02.2023 наявними в матеріалах справи.

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надано копію платіжного доручення №DN012В07YW від 22.12.2021, з якого вбачається, що на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОНТОЗА" НОМЕР_2 було перераховано кредитні кошти у розмірі 500000,00 грн, призначення платежу - перерахування коштів згідно з кредитним договором №41386823-КД-1 від 21.12.2021.

Відповідачем -1 не надано жодних доказів на підтвердження виконання умов кредитного договору та перерахування кожного місяця згідно графіку платежів на рахунок позивача.

Як вказує позивач, відповідач-1 порушив свої зобов`язання за кредитним договором, не здійснював щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів.

На підтвердження порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором зі сплати щомісячних платежів, позивачем надано банківські виписки з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОНТОЗА" за період з 21.12.2021 по 06.01.2023.

02.09.2022, позивачем направлено до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОНТОЗА" повідомлення №11221MRF0S2IM про розірвання договору №41386823-КД-1, з якого вбачається, що станом на 31.08.2022 боржник має наступну прострочену заборгованість: 83333,34 грн - за наданим кредитом; 1751,08 грн - за відсотками. Загальний розмір простроченої заборгованості складає 85084,42 грн, загальний розмір заборгованості 499887,50 грн. У повідомленні Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" повідомило про одностороннє розірвання кредитного договору №41386823-КД-1 з 02.10.2022 на підставі п. 2.3.2 кредитного договору та ст. 651 Цивільного Кодексу України. Крім того, банк вимагає невідкладно до 02.10.2022 здійснити погашення заборгованості в повному розмірі, загальний розмір заборгованості станом на 31.08.2022 складає 499887,50 грн.

Направлення повідомлення здійснювалось на електронну адресу відповідача -1 (ІНФОРМАЦІЯ_1), на підтвердження чого надано роздруківку з електронної скриньки позивача. Направлення повідомлення засобами поштового зв`язку не здійснювалось, оскільки відповідач-1 знаходиться у м. Маріуполь.

21.12.2021, між ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) та Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (кредитор, позивач) підписано договір поруки № 41386823-ДП-1/1, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" (боржник, відповідач -1) зобов`язань за кредитним договором №4136823-КД-1 від 21.12.2021 невідновлювальної кредитної лінії на суму 500000,00 грн з терміном дії до 01.12.2024.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений.

За умовами п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Пунктом 1.5 договору поруки визначено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 4.1 договору поруки визначено, що сторони взаємно домовились,що порука за цим договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладання цього договору. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію.

До договору поруки надано довідку, якою ОСОБА_1 заявляє, що не проживає однією сім`єю з будь-якою іншою особою, крім тієї, що надала згоду на його укладення.

Із згоди співвласника вбачається, що ОСОБА_2 , зі змістом договору поруки № 41386823-ДП-1/1 від 21.12.2021 ознайомлена та надає згоду на його укладення поручителем з метою забезпечення виконання зобов`язань боржника за кредитним договором № 41386823-КД-1 від 21.12.2021.

П. А 11 договору поруки передбачено, що сторони узгодили, відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 №1151.

Договір поруки № 41386823-ДП-1/1 від 21.12.2021 підписано підписані кваліфікованим електронним підписом директора відділення Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" Баглюк Оленою Павлівною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.02.2023 наявними в матеріалах справи.

Позивач звернувся до Міністерства фінансів України та Акціонерного товариства "Укрексімбанк" з вимогою на сплату за гарантією № 39.1 від 01.11.2022 за договором про надання гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020, в якій Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" просить перерахувати суму сплати за гарантією в розмірі 236111,11 грн на рахунок бенефіціара UA5002645 відповідно до п.5.5 договору.

06.12.2022, Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією у розмірі 236111,11 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" за період з 21.12.2021 по 06.01.2023.

16.02.2023 позивачем було направлено повідомлення до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФРОНТОЗА" про надсилання вимоги гаранту.

Направлення повідомлення здійснювалось на електронну адресу відповідача -1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на підтвердження чого надано роздруківку з електронної скриньки позивача. Направлення повідомлення засобами поштового зв`язку не здійснювалось, оскільки відповідач-1 знаходиться у м. Маріуполь.

З урахуванням гарантійних виплат гаранта заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 06.01.2023 становить 269380,08 грн, з яких: 236111,11 грн заборгованості за тілом кредиту та 33268,97 грн заборгованості за процентами.

Заборгованість першого відповідача в порядку регресу за сплаченою гарантією становить 236111,11 грн.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. На час розгляду даного спору, до матеріалів справи не подано жодних доказів на підтвердження сплати відповідачами заборгованості у добровільному порядку.

Оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

За своєю правовою природою договір №41386823-КД-1 від 21.12.2021 є кредитним договором, згідно з яким, за приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 2 ст. 639 Цивільного кодексу України закріплено: якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Статтею 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» закріплено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Частинами 1-3 ст. 4 цього ж Закону визначено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Кредитний договір №41386823-КД-1 від 21.12.2021 підписано кваліфікованим електронним підписом директора відділення Акціонерного товариства "Приватбанк" Баглюк Оленою Павлівною та директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" ОСОБА_1, що підтверджується протоколами створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 17.02.2023 наявними в матеріалах справи.

З урахуванням вказаних норм права та обставин справи, суд дійшов висновку, що Кредитний договір №41386823-КД-1 від 21.12.2021 є підписаними належним чином та підлягає виконанню сторонами відповідно до його умов.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ч.2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Пунктом 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Право на одностороннє розірвання договору погоджено сторонами п. "г" п. 2.3.2 Договору.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, перерахувавши Товариству з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" кредитні кошти у розмірі 500000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №DN012B07YW від 22.12.2021 та випискою по особовому рахунку.

Разом з цим, в матеріалах справи відсутні жодні докази на підтвердження виконання відповідачем-1 зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків, тому суд дійшов висновку, що відповідач-1 належним чином не виконав свої грошові зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти згідно умов кредитного договору в обумовлених розмірах та в установлені строки, позивачу не перерахував.

Як зазначалось судом вище, 02.09.2022 банк направив відповідачу-1 повідомлення про розірвання кредитного договору №413868231-КД-1 від 21.12.2021 та встановив позичальнику строк для погашення заборгованості - до 02.10.2023.

Окрім цього, вимога про дострокове розірвання договору була надіслана також на адресу поручителя.

Заборгованість в установленний банком в повідомлення про дострокове розірвання договору, строк ані позичальником, ані поручителем, не погашена.

Враховуючи вищевикладене та обставини пов`язані з порушенням відповідачем-1 умов договору, суд дійшов висновку про правомірність вимоги позивача про дострокове розірвання договору та вимоги повернення всієї суми кредиту.

Станом на 06.01.2023 за відповідачем -1 обліковується заборгованість по тілу кредиту в розмірі 236111,11 грн, заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 33268,97 грн за період з 22.12.2021 по 02.10.2022.

Перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем детального розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 33268,97 грн за період 22.12.2021 по 02.10.2022, суд встановив, що відповідне нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, погодженим умовам договору, встановленим обставинам справи, розрахунок є арифметично вірним, у зв`язку з чим, позовна вимога про стягнення заборгованості за процентами у розмірі 33268,97 грн є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд дійшов висновки, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача-1 за тілом кредиту у розмірі 236111,11 грн та 33268,97 грн заборгованість за процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача -1 заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 236111,11 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 ст. 563 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Матеріали справи підтверджують укладання 31.12.2020 між Міністром фінансів України, який діє від імені держави за дорученням Кабінету Міністрів України (надалі - Гарант) та Акціонерним товариство Комерційний банк «ПриватБанк» договору про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269, а також факт перерахування 06.12.2022 Міністерством фінансів України на рахунок позивача суму сплати за гарантією у розмірі 236111,11 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Своє право на регресну вимогу до боржника гарант реалізував шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з відповідача-1 сплаченої відповідно до гарантії суми (пункти 6.1., 6.2. договору про надання державної гарантії на портфельній основі, пункти 2.13., 2.14. додаткової угоди № 1 до кредитного договору).

Враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, позивач належним чином обґрунтував правомірність заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією з відповідача-1, тому такі вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення заборгованості солідарно з відповідача 1 та відповідача 2

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Згідно із ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У ст. 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно із ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя.

Матеріалами справи підтверджено укладання між позивачем та відповідачем -2 договору поруки № 41386823-ДП-1/1, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з кредитного договору (п. 1.1 договору поруки).

Як встановлено судом вище, умовами договору поруки визначено, що відповідач- 2 взяв на себе зобов`язання щодо виконання відповідачем- 1 умов кредитного договору, у тому числі по поверненню кредиту, процентів за користування кредитом, а також щодо погашення заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією, яка передбачена умовами додаткової угоди.

Матеріали справи підтверджується невиконання відповідачем-1 умов кредитного договору з урахуванням додаткової угоди щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, а також погашення заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією. У зв`язку з чим та на підставі вищевказаних норм права у відповідача - 2 виник солідарний обов`язок сплатити загальну суму заборгованості, яка заявлена позивачем у позові.

Відповідачі не надали суду доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості та не заперечили проти заявлених позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, належними чином доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом солідарного стягнення з відповідача - 1 та відповідача- 2 на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 236111,11 грн, заборгованості за процентами у розмірі 33268,97 грн та заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 236111,11 грн.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 75, 76, 79, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фронтоза" (, вул.Купріна, буд.36А, м.Маріуполь, Донецька область, 87547) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, вул. Грушевського, буд.1Д, м.Київ, 01001) заборгованості на загальну суму 505491 (п`ятсот п`ять тисяч чотириста дев`яносто одна) грн 19 коп, у тому числі: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 236111 (двісті тридцять шість тисяч сто одинадцять) грн 11 коп; 33268 (тридцять три тисячі двісті шістдесят вісім) грн 97 коп заборгованість за процентами; заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією у розмірі 236111 (двісті тридцять шість тисяч сто одинадцять) грн 11 коп та судовий збір у розмірі 7582 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн 37 коп.

3.Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядки та строки передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подано учасниками справи у порядку та строки передбаченими ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.12.2023 складено та оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2023.

Суддя Д.М. Огороднік