ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

"12" грудня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/5248/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 (мовою оригіналу - ARTIS AGRO S.R.O)

до LUCKY 19 SHIPPING LTD

про арешт судна для забезпечення морської вимоги

встановив:

До Господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 (мовою оригіналу - ARTIS AGRO S.R.O) до LUCKY 19 SHIPPING LTD, якою заявник просить, до подання ним відповідної позовної заяви, вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на судно M/V SKYMOON KING (ІМО № 8607658), зареєстрованим власником якого є компанія LUCKY 19 SHIPPING LTD, місцезнаходження якої Республіка Маршаллові Острови, яке знаходиться в акваторії ДП Ізмаїльський морський торговельний порт шляхом обмеження його пересування в акваторії порту та заборони виходу з акваторії ДП Ізмаїльський морський торговельний порт,

- ухвалу про арешт судна направити для негайного виконання до ДП Ізмаїльський морський торговельний порт та Ізмаїльській філії ДП Адміністрація морських портів України та іншим органам державної влади для забезпечення ефективного арешту судна.

Заява мотивована тим, що заявник має морську вимогу, що виникла у зв`язку з невиконанням LUCKY 19 SHIPPING LTD своїх зобов`язань за договором фрахтування судна на рейс від 18.09.2023 (далі - Чартерпартія) для перевезення 3000 метричних тон українських соєвих бобів з морського порту Ізмаїл Україна до морського порту Турції. Заявник зазначає, що на виконання даного договору ним було сплачено LUCKY 19 SHIPPING LTD передплату в розмірі 25000 USD та оплачено видатковий рахунок на суму 10805,39 USD.

В свою чергу, Чартерпартія була укладена для виконання Контракту № 60676294 від 29.09.2023, з урахуванням змін від 09.10.2023, укладеного між Міріліа ОСОБА_2 (продавець) та компанією BUNGE SA (покупець) щодо поставки приблизно 3000 метричних тон українських соєвих бобів на базисі поставки CIF з періодом відвантаження товару з 28 вересня по 28 жовтня 2023 року.

Артіс ОСОБА_3 (мовою оригіналу - ARTIS AGRO S.R.O) уклав з Міріліа ОСОБА_2 агентський договір від 29.09.2023, на виконання умов якого ОСОБА_1 сплатив 90000USD BUNGE SA гарантованого депозиту, який не підлягає поверненню у зв`язку з невиконанням контракту Міріліа ОСОБА_2 , та через нього заявником - ОСОБА_1 .

Заявник - ОСОБА_1 (мовою оригіналу - ARTIS AGRO S.R.O) посилається на те, що 27.11.2023 йому стало відомо, що від BUNGE SA, що LUCKY 19 SHIPPING LTD пришвартувався в порту для завантаження товару іншими особами.

З огляду на викладене, заявник посилається, що зірвано фрахтувальний контракт з його контрагентом на поставку товару, тому буде пред`явлено позов до LUCKY 19 SHIPPING LTD. За розрахунком заявника розмір морської вимоги становить 125805,39 USD.

Суд зазначає, що через кібератаку з 30.11.2023 робота суду була призупинена і доступ до програми Діловодство був неможливий, і лише з 08.12.2023 почалась поступове відновлення роботи суду відповідно до наказу голови суду.

З огляду на викладене, 11.12.2023 відповідно до авторозподілу заяву передано на розгляд судді Литвиновій В.В.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Порядок подання заяви про забезпечення позову встановлено статтею 138 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 2 зазначеної статті, заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту.

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3).

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши та оцінивши відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) усі подані до матеріалів заяви докази у їх сукупності, судом встановлено наступне:

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України забезпечення судового процесу доказами покладено виключно на сторони у справі.

До того ж, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову № 16 від 26.12.2011, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (Конвенція) від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 3702-VI від 07.09.2011 та яка набула чинності для України 16.05.2012, а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України Арешт суден.

Так, Конвенцією визначено, що:

Морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше (п.п. Е п. 1 ст. 1);

Арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення (п. 2 ст. 1);

Судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портова або докова влада згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції (ст. 2);

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "р" або "q" пункту 1 статті 1 (п. 1 ст. 3);

Судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (п. 2 ст. 8);

Згідно зі ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України (КТМ), судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. При цьому, арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог під час перебування судна в морських портах України.

Відповідно до пункту 14 статті 42 КТМ, судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов`язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв`язку з будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна.

Частиною другою статті 43 КТМ визначено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов`язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

На підтвердження перебування судна в акваторії Ізмаїльського морського порту заявником надано відомості, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic, доступних на однойменному веб-сайті - http://www.marinetraffic.com/ від 30.11.2023.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник посилається на те, що має морську вимогу до LUCKY 19 SHIPPING LTD в сумі 125805,39 USD, на підтвердження якої заявником, зокрема, надано суду копію договору фрахтування від 18.09.2023, який містить підпис і печатку заявника - Артіс Агро С.Р.О. (мовою оригіналу - ARTIS AGRO S.R.O), але не підписаний і не засвідчений печаткою - LUCKY 19 SHIPPING LTD.

Крім того, суд зауважує, що всі сторони є іноземними юридичними особами і відповідно всі документи, додані до позову викладені англійською мовою. Позивач надав суду додатково переклади цих документів на українську мову, які підписані перекладачем Губіним О.Т., (диплом перекладача серії КВ 27284685 від 30.06.2005).

Згідно положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій від 31.05.2002 року № 04-5/608, господарський суд приймає як докази офіційні документи, що походять з інших держав, за умови їх легалізації дипломатичними або консульськими службами України. Господарський суд приймає документи, складені мовами іноземних держав, за умови супроводження їх нотаріально засвідченим перекладом на українську або російську мову з урахуванням вимог норм законодавства.

Наразі господарський суд зазначає, що вірність перекладу документів повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України Про нотаріат. Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22.02.2012 р., визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 р. у справі № 910/4473/17.

Крім того, відповідно до вимог статті 38 Закону України Про нотаріат консульські установи України також засвідчують вірність перекладу документів з однієї мови на іншу.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. Нотаріус засвідчує справжність підпису перекладача на перекладі тексту документа за правилами, передбаченими пунктом 6 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Підпис перекладача на нотаріальному документі виконується ним власноручно у присутності нотаріуса. При засвідченні справжності підпису перекладача, нотаріусу необхідно встановити особу перекладача, а також його кваліфікацію.

У Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України прямо не вказано, яким кваліфікаційним вимогам повинен відповідати перекладач, а лише зазначено, що перекладач разом з документом, який встановлює його особу, повинен надати документ, що підтверджує його кваліфікацію.

Для перекладу надаються оригінали документів або їх нотаріально засвідчені копії. Документи, викладені на двох і більше окремих аркушах, що подаються для засвідчення вірності перекладу або засвідчення справжності підпису перекладача, повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення цілісності, пронумеровані і скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи (у разі наявності), яка видала документ.

Переклад робиться з усього тексту документа, в тому числі з печатки і штампу. Найчастіше переклад виконується на окремому аркуші чи аркушах. Він прикріплюється до оригіналу документа, прошнуровується і скріплюється підписом нотаріуса та його печаткою.

Водночас, як встановлено судом, заявником до заяви про забезпечення позову надано переклади доказів з англійської мови на українську, які не засвідчено належним чином, оскільки відсутній саме нотаріально засвідчений їх переклад на українську мову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що додані позивачем до заяви про забезпечення позову переклади доказів з англійської мови на українську не є належними доказами наявності морської вимоги з огляду на відсутність нотаріально засвідченого їх перекладу на українську мову. До того ж, як зазначалось вище, наданий заявником договір фрахтування не містить підпису і печатки особи LUCKY 19 SHIPPING LTD.

Отже, заявником не доведено належними доказами наявність морської вимоги до LUCKY 19 SHIPPING LTD, а тому відповідно і не доведено того, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав ОСОБА_1 (мовою оригіналу - ARTIS AGRO S.R.O)

Таким чином, заявлені вимоги щодо забезпечення позову у вигляді арешту судна M/V SKYMOON KING не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 30, 73, 74, 76, 77, 86, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального України, господарський суд

постановив:

1. Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 (мовою оригіналу - ARTIS AGRO S.R.O) до LUCKY 19 SHIPPING LTD про арешт судна M/V SKYMOON KING (ІМО № 8607658) для забезпечення морської вимоги.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання - 12 грудня 2023 року та може бути оскаржена протягом 10 днів до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Суддя В.В. Литвинова