ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. Справа № 924/879/23

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Крупської В.В., розглянувши справу

за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради, с. Китайгород Кам`янець - Подільського району Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ

товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм", с. Рункошів Кам`янець - Подільського району Хмельницької області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ "Форк", м. Київ, ОСОБА_1 , м. Київ, ОСОБА_2 , м. Торецьк, Донецька область, ОСОБА_3 , м. Одеса,

про витребування земельних ділянок, скасування державної реєстрації права приватної власності, скасування державної реєстрації права оренди, скасування державної реєстрації земельних ділянок,

представники сторін:

позивача: не з`явився;

відповідачів: не з`явились;

третіх осіб: не з`явились;

прокуратури: Ткачук Н.С. - згідно посвідчення №076960 від 07.03.2023 року;

ВСТАНОВИВ:

керівник Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради звернувся із позовом до відповідачів про витребування в комунальну власність Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області земельної ділянки, в якої був кадастровий номер :02:003:0325, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20843-СГ; витребування в комунальну власність Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області земельної ділянки, в якої був кадастровий номер :02:003:0327, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20832-СГ; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0671, площею 2,3768 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про право власності: 50204928, з одночасним припиненням права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" () на вказану земельну ділянку; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0672, площею 25,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про право власності: 50204723, з одночасним припиненням права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" () на вказану земельну ділянку; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0671, площею 2,3768 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про інше речове право: 50204958, з одночасним припиненням права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на вказану земельну ділянку; скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державної реєстрації права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0672, площею 25,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про інше речове право: 50204762, з одночасним припиненням права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" на вказану земельну ділянку; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: :02:003:0671, площею 2,3768 га, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень; скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: :02:003:0672, площею 25,6232 га, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

В обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено, що рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2021 року у справі №676/7428/19 та від 14.12.2021 року у справі №676/7423/19 визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20843-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0325), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, та наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20832-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0327), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Також витребувано вказані земельні ділянки у ТОВ "Зарус-Інвест", ТОВ "Агро-Еко-Граунд" на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Постановою Верховного Суду від 12.06.2023 року у справі №676/7428/19 скасовано рішення попередніх інстанцій в частині скасування запису в Державному реєстрі речових прав та витребування земельних ділянок у зв`язку з віднесенням таких вимог до юрисдикції господарського суду.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 26.05.2022р. у справі №676/7423/19 рішення суду першої інстанції скасовано в частині позовних вимог прокурора про витребування у ТОВ "Зарус-Інвест", ТОВ "Агро-Еко-Граунд" земельної ділянки, скасування її державної реєстрації, реєстрації права власності та оренди з огляду на підвідомчість таких вимог господарському суду.

Прокурор вказує, що рішеннями у справах №676/7428/19 та №676/7423/19 встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 незаконного повторно скористались правом на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто такі земельні ділянки вибули поза волею власника цих земельних ділянок - держави.

Зауважує, що спірні земельні ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відчужили на підставі договорів купівлі-продажу від 25.10.2017 року ТОВ «Форк», яке об`єднало такі земельні ділянки із іншими та сформувало земельну ділянку площею 56 га з кадастровим номером :02:003:0526.

В подальшому, ТОВ "Форк" на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2018 року, номер 775, відчужило земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0526 ОСОБА_3 , номер запису про право власності 25179470. Після чого ОСОБА_3 на підставі акту приймання-передачі майна від 13.03.2018 року вніс земельну ділянку із кадастровим номером :02:003:0526 до статутного капіталу ТОВ "Зарус-Інвест", яке 17.03.2018 року зареєструвало право власності на неї (номер запису про право власності 25293453). Вказана земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0526 на підставі договору оренди землі від 31.01.2022 року була передана в оренду ТОВ "Еко-Агро-Ритм". Потім земельну ділянку із кадастровим номером :02:003:0526 поділено на дві земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:003:0623, площею 28 га та :02:003:0624, площею 28 га.

24.08.2022 року державним реєстратором зареєстровано право власності за ТОВ «Зарус-Інвест» на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0623 та :02:003:0624.

Надалі здійснено поділ земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0623 та утворено земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0672 площею 25,6232 га та :02:003:0671 площею 2,3768.

Як на правове обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на норми п.3 ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України, обставини, встановленні у рішеннях суду у справах №676/7428/19, №676/7423/19, ст. ст. 182, 317, 387-390, ЦК України, ст. ст. 79, 80, 125, 126, п. 24 розділу Х Земельного кодексу України, п. 2 ч. 1, ч. 3 ч. 4 ст. 14, ч. 2, ч. 4 ст. 18, ч. 1, ч. 3 ст. 26, п.9 ч.1 ст. 27, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", абз. 2 ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" Закон України "Про прокуратуру" а також висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, від 31.01.2023 року у справі №924/504/20.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 21.08.2023 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання та залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ "Форк", м. Київ, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 17.11.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.12.2023 року.

Прокурор в судовому засіданні вимоги позову підтримав, наполягає на їх задоволенні.

Позивач не скористався правом участі свого представника під час судового розгляду спору, у листі від 25.09.2023 року просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача 1 не з`явився в підготовчі та судове засідання у даній справі. 07.12.2023 року від представника ТОВ "Зарус-Інвест" адвоката Сергійчука Ю.Ю. надійшло клопотання про відкладення призначеного на 07.12.2023 року судового засідання у зв`язку з неможливістю явки.

З приводу вказаного клопотання судом враховується, що згідно ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

В свою чергу, ст. 202 ГПК України надає право суду відкласти розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Проте, представником відповідача 1 взагалі не зазначено про причини неявки останнього у судове засідання. При цьому, явка представника відповідача 1 не визнавалась обов`язковою.

Так, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Суд також приймає до уваги, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 922/1200/18, від 04.06.2020 у справі № 914/6968/16).

Зважаючи на процесуальний строк розгляду спору, враховуючи висловлення відповідачем 1 своєї позиції у відзиві на позов та поясненнях від 07.12.2023 року, а також те, що адвокат Сергійчук Ю.Ю. не з`явився у жодне (!) з засідань суду на стадії підготовчого провадження, не повідомив про причини неявки в судове засідання 07.12.2023 року, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання по причині неявки представника відповідача 1 адвоката Сергійчука Ю.Ю.

Відповідач 1 у відзиві від 03.11.2023 року просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Заперечення мотивує тим, що вимога про скасування права власності в реєстрі прав не є належним способом захисту, а виконання такого судового рішення призведе до виникненні прогалин в такому реєстрі.

В частині витребування земельних ділянок зауважує на припиненні як об`єктів цивільного права земельних ділянок площею по 2 га, які надавались ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що унеможливить їх витребування.

З посиланням на ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» вважає, що для скасування речових прав на нерухоме майно належним способом захисту є лише скасування документів, які були підставою для реєстрації речових прав, тобто наказів про передачу у власність земельної ділянки. Відтак робить висновок, що оскільки вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки є похідної від реєстрації права на неї, тому також не підлягає задоволенню.

Додатково наголошує, що у відповідача 2 відсутнє зареєстроване право власності на земельні ділянки, що виключає задоволення до нього індикаційного позову.

У поясненнях від 07.12.2023 року звертає увагу на накладенні на спірні земельні ділянки арешту ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 17.07.2023 року, що, на переконання відповідача 1, робить неможливим витребування земельних ділянок до вирішення питання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні.

Прокурор у відповіді на відзив відповідача 1 не погоджується із запереченнями останнього щодо неефективності способу захисту у вигляді скасування реєстрації прав з посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.01.2023 року у справі №924/504/20. На спростування інших позицій відповідача 1 також наводить правові висновки Верховного Суду у справах з релевантними правовідносинами.

Відповідач 2 не скористався правом участі свого представника під час судового розгляду справи, відзиву на позов не подав, жодних клопотань від нього не надходило; належним чином повідомлений про час та місце судових засідань, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими повістками.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач 2 був належним чином повідомлений про розгляд справи, проте, не скористався своїм правом на подання відзиву на позов, суд доходить висновку про можливість вирішення спору у справі №924/879/23 по суті за наявними у ній матеріалами.

Треті особи не з`явились в судові засідання, жодних клопотань від них не надходило.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом у справі 676/7423/19 встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 р. №22-20832-СГ затверджено документацію з землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер: :02:003:0327, та передано у власність для ведення особистого селянського господарства.

На підставі зазначеного наказу 22.10.2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.10.2017 р. № 3981 право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_1 припинено та 25.10.2017 р. та зареєстровано за ТОВ «Форк».

Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області шляхом об`єднання земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером: :02:003:0327, утворено земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0526, площею 56 га, яке здійснено на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок від 31.10.2017р., розробленої ТОВ «Інститут землеустрою «Право на землю», за заявою представника ТОВ «Форк».

ТОВ «Форк», на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.2018 р., серія та номер 775, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., відчужило земельну ділянку з кадастровим номером: :02:003:0526, площею 56 га, ОСОБА_3 ( рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07.03.2018 р., індексний номер: 40046834, номер запису про право власності 25179470, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224).

ОСОБА_3 на підставі акту приймання-передачі майна від 13.03.2018 р. вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест» земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0526, площею 56 га, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора КП «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області Панасюк Н.К. від 17.03.2018 р., індексний номер 40166767, номер запису про право власності 25293453.

За результатами розгляду спору у справі №676/7423/19 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 р. № 22-20832-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2,00 га, кадастровий номер: :02:003:0327, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, позаяк земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0327, площею 2га, вибула з власності держави поза волею її власника - держави.

У справі № 676/7428/19 встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру в Київській області від 19.08.2017 р. №10-15470/15-17-сг було надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:004:0218) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Тростинсько-Новоселицької сільської ради Васильківського району Київської області.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20843-СГ затверджено документи з землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0325) та передано у власність для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного наказу 22.10.2017 р. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на вказану земельну ділянку.

У подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки 25.10.2017 р., реєстраційний №3977, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., вказана земельна ділянка відчужена ОСОБА_2 товариству з обмеженою відповідальністю «ФОРК», за яким право власності зареєстровано 26.10.2017 р.

За заявою уповноваженого представника ТОВ «Форк» шляхом об`єднання земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером :02:003:0325, утворено земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0526 площею 56 га. 08.11.2017 р. реєстратором комунального підприємства «Подільський реєстраційний центр» Сахновецької сільської ради Староконстянтинівськогго району Хмельницької області Савченко М.Д. право власності на новоутворену земельну ділянку зареєстровано за ТОВ «ФОРК».

07.03.2018 р. на підставі договору купівлі-продажу право власності на земельну ділянку :02:003:0526 площею 56 га за ТОВ «ФОРК» припинено та зареєстровано за ОСОБА_3 .

17.03.2018 р. земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0526 площею 56 га ОСОБА_3 передано до статутного капіталу ТОВ «ЗАРУС-ІНВЕСТ». 21.03.2018 р. ТОВ «ЗАРУС-ІНВЕСТ» земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0526 площею 56 га передано в оренду ТОВ «АГРО-ЕКО-ГРАУНД» строком на 7 років.

За результатами розгляду спору у справі №676/7428/19 Кам`янець-Подільським міськрайонним судом визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 №22-20843-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0325) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, позаяк земельна ділянка з кадастровим номером :02:003:0325 вибула з державної власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_2 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника цих земельних ділянок - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0325 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства вбачається таке: 22.10.2017 року внесено запис про державну реєстрацію права власності земельної ділянки за ОСОБА_2 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року №22-20843-СГ; 25.10.2017 року внесено запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2017 року; 07.11.2017 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з об`єднанням об`єктів нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0327 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства вбачається таке: 22.10.2017 року внесено запис про державну реєстрацію права власності земельної ділянки за ОСОБА_1 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17.10.2017 року №22-20832-СГ; 25.10.2017 року внесено запис про реєстрацію права власності за ТОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу від 25.10.2017 року; 07.11.2017 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з об`єднанням об`єктів нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0526 площею 56 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 24.08.2022 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з поділом об`єктів нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0624 площею 28 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 09.05.2023 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з поділом нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0622 площею 28 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 05.05.2023 року об`єкт нерухомого майна закрито у зв`язку з поділом нерухомого майна.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0672 площею 25,6232 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 05.05.2023 року на вказану земельну ділянку зареєстровано право власності ТОВ «Зарус-Інвест» та 21.02.2022 року - право оренди ТОВ «Еко-Агро-Ритм».

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.08.2023 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0671 площею 2,3768 га для ведення особистого селянського господарства вбачається, що 05.05.2023 року на вказану земельну ділянку зареєстровано право власності ТОВ «Зарус-Інвест» та 21.02.2022 року - право оренди ТОВ «Еко-Агро-Ритм».

Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, викладеної у листі від 01.08.2023 року, земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0327 та :02:003:0325 увійшли до земельної ділянки :02:003:0526, яку поділено на дві земельні ділянки :02:003:0624 та :02:003:0623. В свою чергу, земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0623 поділено на дві земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0672 та :02:003:0671.

ГУ Держгеокадастру у листі від 10.08.2023 року повідомило прокуратуру, що проекція земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0325, згідно даних геоінформаційної системи, відображає її розташування в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0672. Також проекція земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:0327, згідно даних геоінформаційної системи, відображає її розташування в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:003:071.

Позивач у листі від 07.08.2023 року звернувся до прокуратури з проханням вжити заходів представницького характеру на захист інтересів держави та повернення у комунальну власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

З вищевикладеного, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Позиція суду.

Щодо підстав звернення прокурора до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Суд враховує, що відповідно до ст.13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).

За правилами ст.ст. 4, 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель, а основними принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва; забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом.

Прийняття рішення про передачу у приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (ст. 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі, відповідно, державної чи комунальної власності. У цьому контексті у сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю у поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.ст. 14, 19 Конституції України).

Отже, правовідносини, пов`язані із вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес.

Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Згідно з ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У п. 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України, який набрав чинності 27.05.2021, визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

З огляду на те, що за доводами прокурора спірні земельні ділянки є землями сільськогосподарського призначення, які не можуть перебувати у незаконному користуванні відповідача, то зважаючи на положення п. 24 розділу X "Перехідні положення" ЗК України вказані ділянки належать до земель комунальної власності, оскільки знаходяться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020р.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У даній справі керівник Кам`янець - Подільської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області до відповідачів про витребування в комунальну власність Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області земельних ділянок, що були передані відповідно до скасованого рішеннями суду наказів Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області третім особам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрації права власності та права оренди ТОВ "Еко-Агро-Ритм" на земельні ділянки, до складу яких в подальшому увійшли спірні земельні ділянки, а також скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації новостворених земельних ділянок, оскільки Китайгородська сільська рада не вжила заходів щодо усунення порушень чинного законодавства України.

Враховуючи, що сільська рада самостійно не звернулася до суду, про що повідомила прокуратуру, прокурор подав позов в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру" та дотримався порядку, передбаченого вказаною статтею, для звернення до суду з відповідним позовом.

Щодо суті спору.

За змістом ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

До позовів про права на нерухоме майно у контексті частини третьої статті 16 ГПК України відносяться позови щодо захисту речових прав на нерухоме майно, як то: віндикаційний - про витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України); негаторний - про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України); про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (стаття 392 того ж Кодексу) тощо.

Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його із чужого незаконного володіння.

Зміст приписів ст. 388 ЦК України свідчить, що предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. Предметом доказування у справах за такими позовами становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та ін. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні.

З вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння за правилами як ст. 387, так і ст. 388 ЦК України, може звертатися лише особа, яка є власником майна, чи належним його володільцем, відтак до кола предмету доказування в даному випадку входить доведення належності позивачу на праві власності або володінні, за законом чи договором, спірного нерухомого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 13.04.2021 року у справі №676/7428/19 та від 14.12.2021 року у справі №676/7423/19 визнано недійсними накази Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20843-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0325), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, та №22-20832-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0327), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Китайгородської (Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області

У рішеннях встановлено, що такі земельні ділянки вибули з володіння власника, держави, поза її волею.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012р. вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Згідно з преамбулою та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини та згідно з рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової визначеності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є джерелом права.

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Тому судові рішення у справах № 676/7428/19 та №676/7423/19 не можуть бути поставлені під сумнів, а обставини, встановлені у таких рішеннях, не потребують доказування.

Відтак, у зв`язку з визнанням недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20843-СГ та №22-20832-СГ, якими надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0325), та ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 2 га (кадастровий номер :02:003:0327), суд доходить висновку про вибуття таких земельних ділянок з державної власності поза волею її власника (така ж позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 по справі №914/3224/16 та від 29.05.2019 по справі № 367/2022/15-ц).

Кінцевими володільцями спірних земельних ділянок (які згідно листа ГУ Держгеокадастру від 10.08.2023 року розташовуються в межах земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0672 та :02:003:071) на даний час є ТОВ "Зарус-Інвест", який зареєстрований як їх власник, та ТОВ "Еко-Агро-Ритм", який використовує ділянки на умовах договору оренди.

Ст. 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

У відповідності до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК України).

З огляду на зазначене, беручи до уваги аналіз чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду, судом взято до уваги, що встановлення факту вибуття спірних земельних ділянок поза волею їх власника є достатнім для того, щоб у позивача виникли правові підстави для витребування спірної земельної ділянки в порядку статті 388 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 по справі №911/3749/17, від 14.11.2018 по справі № 183/1617/16, від 21.11.2018 по справі №444/1786/15).

При цьому, формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб (правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 367/2022/15-ц від 29.05.2019р.).

Судом зауважується, що спірна земельна ділянка не перестала існувати у натурі внаслідок їх об`єднання в одну земельну ділянку з іншими. За досліджуваних обставин не відбулося виникнення чи створення іншого нового майна, відмінного від попереднього, не має місця перетворення або переробка тощо, залишилися попередніми як правові, так і фізичні характеристики об`єднаних ділянок, зокрема, не відбулося зміни їх цільового призначення, розташування тощо (правовий висновок у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 06.07.2016р. у справі № 6-1213цс16, у постанові ВС від 25.07.2018р. у справі 640/8456/16-ц).

Вказаним вище спростовуються доводи відповідача 1 про неможливість витребування земельних ділянок у зв`язку з їх відсутністю як об`єкта цивільного права.

Щодо заперечень відповідача 1 про неможливість витребування земельних ділянок у зв`язку з їх перебуванням під арештом, суд враховує, що накладений арешт тимчасово унеможливлює вчинення дій із розпорядження земельними ділянками, Проте, після його скасування позивач зможе здійснити захист свого порушеного права у спосіб, визначений у рішенні суду, тому така обставина не може бути підставою для відмови в позові. Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 10.12.2021 року у справі №924/454/20 та від 31.01.2023 року у справі №924/504/20 за аналогічних обставин справи дійшов висновку про необхідність витребування земельних ділянок.

З вищевикладеного, існують всі правові підстави для витребування земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0325 та :02:003:0327 з незаконного володіння відповідачів на підставі ст.388 ЦК України.

Щодо заперечень відповідача 1 про неможливість витребування земельних ділянок від користувача - ТОВ «Еко-Агро-Ритм», судом враховується наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) наведено правовий висновок про те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника.

У зв`язку із наведеним, Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 року у справі №672/362/20 звернув увагу на те, що витребування спірної земельної ділянки без оскарження договору оренди, укладеного із ним, відповідає вищевикладеним правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду, відповідно до яких майно підлягає витребуванню у останнього набувача без необхідності визнання недійсними останніх правочинів щодо такого майна. При цьому витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.

Викладене узгоджується також із правовим висновком, висловленим у постанові Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 672/386/20 (провадження № 61-5015св21), від 12 січня 2022 року в справі № 687/425/20 (провадження № 61-9430).

З врахуванням наведених позицій Верховного Суду, суд вважає за належне витребувати також спірні земельні ділянки у користувача - ТОВ «Еко-Агро-Ритм», задовольнивши відповідну вимогу прокурора в повному обсязі.

Поряд з вимогами про витребування земельної ділянки прокурором заявлено вимоги про скасування у Державному реєстрі прав та Державному земельному кадастрі записів про земельну ділянку з кадастровими номерами :02:003:0672 площею 25, 6232 га та :02:003:0671 площею 2,3768 га, до складу яких увійшли спірні земельні ділянки, з метою відновлення прав законного власника.

З матеріалів справи стверджується та не заперечується сторонами, що на момент звернення до суду з позовом та на даний час земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0325 та :02:003:0327 як об`єкти цивільного права вже не існують, оскільки шляхом об`єднання та поділу увійшли до складу інших земельних ділянок.

Відповідно до ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Основним критерієм об`єкта цивільних правовідносин є його оборотоздатність, тобто можливість вільно відчужуватися або переходити від однієї особи, якщо вони не вилучені з цивільного обороту або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки.

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (ч. 1 ст. 182 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України унормовано, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

За змістом положень частин першої - четвертої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

З наведеного вбачається, що повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) шляхом задоволення позовної вимоги про витребування майна в повній мірі не відбувається з огляду на те, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0325 та :02:003:0327 втратили статус об`єкта цивільних прав, тому рішення суду про витребування майна не є підставою для здійснення реєстратором відповідних дій щодо проставлення відмітки про скасування державної реєстрації прав і відкриття закритого розділу державного реєстру прав та відповідної реєстраційної справи, оскільки за відповідачами зареєстровано право не на витребувану спірну земельну ділянку, а на новоутворену земельну ділянку, що не відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника земельної ділянки (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2023 року у справі №92/504/20).

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки відповідно до статей 125, 126 Земельного кодекс України виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (тут і далі у редакції, чинній із 16.01.2020) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом (частина перша статті 3 вказаного Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор, окрім іншого, під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи. Отримані відомості долучаються до відповідної заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав. Перелік державних електронних інформаційних ресурсів, які використовуються для проведення реєстраційних дій, визначається Кабінетом Міністрів України в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до пункту 8 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок), державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав формує та реєструє заяву в базі даних заяв за умови оплати послуг за державну реєстрацію прав у повному обсязі та встановлення особи заявника, а також у разі, коли заява подається щодо земельної ділянки, - за умови наявності в Державному земельному кадастрі відомостей про таку земельну ділянку.

Спеціальний Закон, який установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру, є Закон України "Про Державний земельний кадастр".

Відповідно до положень ст. 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України.

Згідно з пунктом 40 Порядку державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Отже, для ідентифікації земельної ділянки як окремого об`єкта цивільного права необхідною умовою є наявність усіх характеристик такого об`єкта, у тому числі, її кадастровий номер, розмір, межі та координати, які містяться у Державному земельному кадастрі, і використовуються реєстратором за умови наявності таких відомостей у ньому.

З огляду на зазначене та враховуючи встановлені фактичні обставини у даній справі, суд, з урахуванням положень ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якою унормовано, що у разі скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону, дійшов висновку, що задоволення позовних вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (Державному реєстрі прав) державної реєстрації права власності ТОВ "Зарус-Інвест" на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:003:0671 та :02:003:0672, припинивши право власності ТОВ "Зарус-Інвест" на ці земельні ділянки, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державної реєстрацію права оренди ТОВ "Агро-Еко-Граунд" на ці земельні ділянки, припинивши право оренди ТОВ "Агро-Еко-Граунд", та скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:003:0671 та :02:003:0672 призведе до ефективного способу захисту порушених прав та законних інтересів Позивача (така правова позиція у справі з тотожними правовідносинами викладена в постанові Верховного Суду від 31.01.2023 року у справі №924/504/20).

Такі ж висновки щодо ефективності обраного прокурором способу захисту, з урахуванням встановлених обставин, відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 24.03.2021 у справі №672/1790/18.

Наведеними правовими висновками Верховного Суду також спростовуються доводи відповідача 1 про неефективність скасування державної реєстрації права та земельних ділянок як способу захисту.

З огляду на все вищезазначене, встановлені судом обставини незаконного вибуття спірних земельних ділянок із власності держави, відсутність волі держави на їх вибуття, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора про витребування спірної земельної ділянки від кінцевих набувачів, а також щодо скасування державної реєстрації права власності та права оренди відповідачів, та державної реєстрації земельних ділянок є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, позаяк призведуть до ефективного поновлення порушених прав позивача.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати із сплати судового збору покладаються на відповідачів у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Китайгородської сільської ради, с. Китайгород Кам`янець - Подільського району Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" м. Київ, товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм", с. Рункошів Кам`янець - Подільського району Хмельницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ТОВ "Форк", м. Київ, ОСОБА_1 , м. Київ, ОСОБА_2 , м. Торецьк, Донецька область, ОСОБА_3 , м. Одеса, про витребування земельних ділянок, скасування державної реєстрації права приватної власності, скасування державної реєстрації права оренди, скасування державної реєстрації земельних ділянок, задовольнити.

Витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест»(03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 18, код 41108081) та товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Агро-Ритм» (32383, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Рункошів, вул. Шевченка, буд. 65, код 44630559) у комунальну власність Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (32392, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Китайгород, вул. Центральна, буд. 70, код 04406934) земельну ділянку, в якої був кадастровий номер :02:003:0325, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_2 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20843-СГ.

Витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест»(03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 18, код 41108081) та товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Агро-Ритм» (32383, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Рункошів, вул. Шевченка, буд. 65, код 44630559) у комунальну власність Китайгородської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області (32392, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Китайгород, вул. Центральна, буд. 70, код 04406934) земельну ділянку, в якої був кадастровий номер :02:003:0327, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана ОСОБА_1 відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17.10.2017р. №22-20832-СГ.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (код 41108081) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0671, площею 2,3768 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про право власності: 50204928, з одночасним припиненням права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" () на вказану земельну ділянку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" (код 41108081) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0672, площею 25,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про право власності: 50204723, з одночасним припиненням права приватної власності товариства з обмеженою відповідальністю "Зарус-Інвест" () на вказану земельну ділянку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрації права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" (код 44630559) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0671, площею 2,3768 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про інше речове право: 50204958, з одночасним припиненням права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" (код 44630559) на вказану земельну ділянку.

Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державну реєстрацію права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" (код 44630559) на земельну ділянку з кадастровим номером :02:003:0672, площею 25,6 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Китайгородської (раніше - Колодіївської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, номер запису про інше речове право: 50204762, з одночасним припиненням права оренди товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Агро-Ритм" (код 44630559) на вказану земельну ділянку.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :02:003:0671, площею 2,3768 га, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

Скасувати у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :02:003:0672, площею 25,6232 га, із одночасним припиненням у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна усіх зареєстрованих щодо даної земельної ділянки речових прав та їх обтяжень.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» (03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 18, код 41108081) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 10736,00 грн. (десять тисяч сімсот тридцять шість грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Агро-Ритм» (32383, Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, с. Рункошів, вул. Шевченка, буд. 65, код 44630559) на користь Хмельницької обласної прокуратури (29000, м. Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код 02911102) 10736,00 грн. (десять тисяч сімсот тридцять шість грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 08.12.2023 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/