ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. Справа№ 910/13346/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Ходаківської І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Донченка Сергія Дмитровича

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 (повний текст складено 04.07.2023)

у справі № 910/13346/22 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

до Фізичної особи - підприємця Донченка Сергія Дмитровича

про стягнення 85 454,17 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі- ТОВ «Євро-Реконструкція», Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Донченка Сергія Дмитровича (далі - ФОП Донченко С.Д.) 85 454,17 грн, з яких 71 705,84 грн боргу, 12 155,31 грн інфляційних нарахувань та 1 593,02 грн 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог Товариство посилається на неоплату ФОП Донченком С.Д. спожитих в період жовтень 2021 року - березень 2022 року послуг з централізованого опалення (н/п у будинку №16 по вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві).

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з ФОП Донченка С.Д. на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» 71 705,84 грн боргу, 1 593,02 грн 3% річних, 12 155,31 грн інфляційних втрат та 2 481,00 грн судового збору.

Суд встановив, що у спірний період позивач надав централізоване теплопостачання у будинок №16 на вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві і відповідач не заперечує факт надання в орендоване ним нежитлове приміщення теплопостачання за спірний період.

Задовольняючи вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних, суд зазначив що право на їх отримання надано позивачу ст. 625 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 04.07.2023, ФОП Донченко С.Д. звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим без встановлення обставин, що мають значення для справи, та без додержання норм матеріального права.

Скаржник зазначає, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, в той час як договір не укладався, а тому підстави для оплати не настали.

Апелянт також відзначає, що суд не врахував того, що з 24.02.2022 у зв`язку з повномасштабним вторгненням відповідач не міг користуватись орендованим приміщенням, оскільки його частина має подвійне призначення та використовується як бомбосховище. Відповідач орендує підвал загальною площею 371,4 кв. м (загальна площа оренди 406,10 кв. м) та не міг його використовувати, а тому не може бути обтяженим оплатою послуг (в т. ч. комунальних) за об`єкт, яким він фактично не користувався, та коли такі послуги йому фактично надані не були.

Позиції учасників справи.

ТОВ «Євро-Реконструкція» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому наводить власні доводи на її спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Ходаківська І.П., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13346/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ФОП Донченка С.Д. на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 до надходження матеріалів справи №910/13346/22.

11.09.2023 матеріали справи №910/13346/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 апеляційну скаргу ФОП Донченка С.Д. на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/13346/22 залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки, зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази. Роз`яснено ФОП Донченку С.Д., що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Від ФОП Донченко С.Д. на виконання вказаної ухвали надійшов лист з підтвердженням повноважень адвоката Чубарова Д.В. на представництво інтересів відповідача у Північному апеляційному господарському суді (ордер серії АА №1331550 від 24.07.2023).

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 №1198-VII з 01.07.2014 виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до будинку №16 по вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліцензії.

01.05.2015 Товариство уклало з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» договір №35 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності.

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» є балансоутримувачем будинку №16 по вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві.

15.07.2021 за актом приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на виконання договору оренди №443/2021 від 15.07.2021 передало ФОП Донченку С.Д. нежитлове приміщення з №6 по №28 (групи приміщень №12) літера А, підвал, нежитлові приміщення з №1 по №5 (група приміщень №12) загальною площею 406,10 кв. м у буд. №16 по вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві.

За твердженням ТОВ «Євро-Реконструкція», з жовтня 2021 року по березень 2022 року воно надало ФОП Донченку С.Д. послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлового приміщення з №6 по №28 (групи приміщень №12) літера А, підвал, нежитлові приміщення з №1 по №5 (група приміщень №12) заг. площею 406,10 кв. м у буд. №16 по вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві на загальну суму 71 705,84 грн.

Для здійснення нарахувань вартості послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води позивач використовував інформацію, надану балансоутримувачем будинку щодо площі займаного відповідачем приміщення. Розрахунок здійснено на підставі Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ від 08.09.2021 №1022, Правил надання послуг з постачання гарячої води, затверджених постановою КМУ від 08.09.2021 №1023.

На підтвердження надання ФОП Донченку С.Д. послуг з опалення в межах опалювального періоду ТОВ «Євро-Реконструкція» надало акт постановки на облік приладу комерційного обліку теплової енергії споживача, акт про готовність вузла комерційного обліку до роботи в опалювальний період, звіти про добові параметри теплопостачання, наряди на підключення та відключення централізованого опалення у будинку з жовтня 2021 по березень 2022 роки.

Також ТОВ «Євро-Реконструкція» надало копію складеного 21.09.2021 акта обстеження спірного приміщення, підписаного позивачем та відповідачем, який свідчить про наявність у орендованому відповідачем нежитловому приміщенні 13 приладів опалення (чавунні, секційні).

Теплопостачання у будинок №16 по вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві здійснюється у централізованому порядку. Матеріали справи не містять доказів відключення нежитлових приміщень, які належать на праві оренди відповідачу, від теплопостачання в установленому законом порядку.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За визначенням п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Стаття 1 Закону України «Про теплопостачання» визначає, що балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами. Постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору. Споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абз. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»).

Суд зазначає, що положеннями ст. ст. 13, 19 та 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/4239/16, 25.09.2019 у справі №522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі №638/11034/15-ц.

Наведеним спростовуються доводи ФОП Донченка С.Д. про те, що у зв`язку з відсутністю укладеного договору у нього не виник обов`язок з оплати наданого в нежитлові приміщення у спірний період теплопостачання.

Разом з тим вказаний обов`язок виникає лише в разі отримання споживачем певних послуг.

Суд встановив, у спірний період з жовтня 2021 року по березень 2022 року позивач надав централізоване теплопостачання у будинок №16 на вул. Юрія Пасхаліна у м. Києві, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

ФОП Донченко С.Д. не заперечує факт надання в орендоване ним нежитлове приміщення теплопостачання за спірний період.

Щодо доводів ФОП Донченка С.Д. про те, що він фактично не користується орендованим нежитловим приміщенням з 24.02.2022 колегія суддів зазначає, що відповідач не надав належних доказів на їх підтвердження.

Доказів оплати відповідачем наданих послуг з теплопостачання на суму 71705,84 грн за період з жовтня 2021 року по березень 2022 року до матеріалів справи не надано.

За таких підстав апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позову про стягнення основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Товариство заявило до стягнення з ФОП Донченка С.Д. 12 155,31 грн інфляційних втрат та 1 593,02 грн 3% річних, нарахованих на заборгованість з оплати послуг теплопостачання.

Згідно з п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем та здійснений судом першої інстанції розрахунок, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суд, що з ФОП Донченка С.Д. на користь Товариства підлягає стягненню 12 155,31 грн інфляційних втрат та 1 593,02 грн 3% річних.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог Товариства в цій частині у заявлених до стягнення сумах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Донченко Сергія Дмитровича на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/13346/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/13346/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №910/13346/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України, за наявності підстав, визначених ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

І.П. Ходаківська