ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про відвід судді

08 грудня 2023 року Справа № 915/1287/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

розглянувши без виклику сторін заяву ОСОБА_1 про відвід судді Давченко Т.М. від розгляду справи № 915/1287/23

за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017; електронна пошта: ; ІНФОРМАЦІЯ_2)

про стягнення коштів в сумі 592069, 33 грн.

встановив:

До Господарського суду Миколаївської області звернулись позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" коштів у сумі 592069, 33 грн. Позивачі також просили про покладення на відповідача всіх судових витрат.

Підставою позову позивачами зазначено невиконання відповідачем обов`язку з виплати позивачам дивідендів за 2018-2021 роки, що порушує права позивачів на отримання частки прибутку від господарської діяльності АТ "Миколаївобленерго".

За порушення виконання грошового зобов`язання з виплати дивідендів позивачами нараховано відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, які також заявлено у даній справі до стягнення.

Позовні вимоги обгрунтовано приписами ст. 25, 30 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 11 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області (суддя Олейняш Е.М.) від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 21.09.2023.

Ухвалою суду від 21.09.2023 підготовче засідання по справі відкладено на 23.10.2023.

Ухвалою від 23.10.2023 підготовче засідання по справі відкладено на 08.11.2023.

Ухвалою суду від 23.10.2023 підготовче засідання по справі відкладено на 08.11.2023.

Ухвалою від 08.11.2023 судом оголошено перерву в підготовчому засіданні по справі до 15.11.2023.

Ухвалою від 15.11.2023 суддею Олейняш Е.М. задоволено самовідвід судді та справу № 915/1287/23 передати для визначення судді в порядку ст. 32 ГПК України.

За розпорядження керівника апарату Господарського суду Миколаївської області від 16.11.2023 № 94 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 915/1287/23.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи № 915/1287/23 від 16.11.2023 суддею у даній справі призначено суддю Давченко Т.М.

20.11.2023 до суду від ОСОБА_1 (Відповідача-3) надійшла заява про відвід судді Олейняш Е.М. від розгляду справи № 915/1287/23.

Ухвалою від 21.11.2023 суддею Давченко Т.М. прийнято господарську справу № 915/1287/23 до провадження, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 26.12.2023. Окрім цього, у зв`язку зі зміною складу суду, судом ухвалено повернути без розгляду заяву ОСОБА_1 про відвід судді Олейняш Е.М. від розгляду справи № 915/1287/23.

06.12.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (Відповідача-3) б/н від 04.12.2023 про відвід судді Давченко Т.М. від розгляду справи № 915/1287/23.

Обґрунтовуючи підстави поданої заяви про відвід, заявник зазначив, що суддя Давченко Т.М. безпідставно повернула заяву про відвід судді Олейняш Е.М. На думку заявника (викладену без посилань на норми права) суд мав залишити без розгляду цю заяву.

Згідно з приписами ч. ч. 8, 11 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відхилення заяви про відвід з наступних підстав.

Відвід ? це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави для відводу судді ? це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб?єктивного характеру і стосуватися особистих зв?язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об?єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

За змістом заяви про відвід, заявник, без посилань на процесуальні норми, стверджує про аргументовані сумніви у упередженості судді Давченко Т.М., які полягають у незгоді з прийнятим суддею рішенням у даній справі.

Судове рішення щодо повернення суддею Давченко Т.М., заяви про відвід судді Олейняш Е.М., на яке посилається в своїй заяві Голубицька Н.Ф., на її думку свідчить про упередженість судді чи незнання нормативної бази.

Тобто, підставою для сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді, яка підлягає оцінці в даному провадженні, є обставини, пов`язані із постановленням судового рішення, прийнятого суддею у справі.

Відповідно до ч.1 ст.35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Господарський суд звертає увагу на приписи ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином зазначені приписи ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України підлягають застосуванню судом в цій справі.

Так, статтею 129 Конституції України та статтею 7 ГПК України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї норми встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Відповідно до статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

В рішенні Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 11113 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України, зазначено, що "Засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав".

Таким чином, суддя, розглядаючи справу, керуючись наведеними вище положеннями, зобов`язаний одночасно забезпечити умови для реалізації усіма учасниками судового розгляду своїх процесуальних прав, дотримавшись при цьому встановленого законом порядку та у визначений строк.

Зазначене передбачає, що за умови конкуренції прав та інтересів різних учасників судового процесу, не всі очікування тієї чи іншої сторони спору можуть бути реалізовані у спосіб, який для останньої є бажаним.

Це однак жодним чином не обмежує права учасника справи, в тому числі право захищати ті законні інтереси, про які зазначено ним в заяві про відвід, зважаючи на існування в господарському процесі інституту оскарження судових рішень, передбаченого ст. 17, п. 5 ч. 1 ст. 42, 253-285 ГПК України, покликаного у порядку, який не протирічить засадам господарського судочинства та, одночасно, принципу обов`язковості судових рішень, розв`язувати спори щодо незгоди сторони з тим чи іншим судовим рішенням.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції перевіряє суд апеляційної інстанції, який перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами.

Таким чином, зазначені у заяві про відвід обставини щодо законності і обґрунтованості рішень суду є неприйнятними при вирішенні заяви про відвід.

В іншому випадку, винесення рішення на користь тієї чи іншої особи є очевидним результатом будь-якого судового розгляду та безпосередньо витікає з принципу змагальності сторін, визначеного в ст. 13 ГПК України.

Відповідно до положень статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на наведене, господарським судом не встановлено підстав, зазначених у статті 35 ГПК України, для задоволення заяви про відвід судді Давченко Т.М. від розгляду справи № 915/1287/23, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 42, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Передати справу № 915/1287/23 для розгляду заявленого відводу складу суду, визначеному у відповідності до порядку, встановленому ч.1 ст.32 ГПК України.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Суддя Т.М. Давченко