ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. Справа№ 910/4883/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2023, повний текст якого складено та підписано 29.06.2023

у справі № 910/4883/23 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН"

до Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича

про стягнення 41 428,80 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

29.03.2023 Комунальне підприємство "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Ткаченка Ігоря Борисовича про стягнення 41 428,80 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання з поставки товару у визначений умовами Договору № 361-НХ-21 від 13.07.2021 строк.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що у відповідності до умов Договору забезпечення, факт невиконання або неналежного виконання підтверджується одностороннім актом про невиконання (неналежне виконання) учасником-переможцем процедури закупівлі зобов`язань за Договором про закупівлю), однак такий односторонній акт про порушення термінів поставки позивачем не був складений та на адресу відповідача не був направлений. 29.08.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Угоду про розірвання Договору № 361-НХ-21 від 13.07.2021, пунктами якої зазначено, що претензій одна до одної сторони не мають. А сам факт повернення позивачем суми грошового забезпечення у розмірі 129 641,70 грн, яке було внесене учасником-переможцем процедури закупівлі 28.07.2021 на рахунок відповідача, робить очевидним висновок, про те, що своїми діями позивач підтвердив відсутність претензій до відповідача з приводу виконання Договору Поставки.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що позивач не заперечує щодо доводів відповідача про повернення позивачем на рахунок відповідача грошового забезпечення у повному обсязі, що відповідно до п.3.6 Договору забезпечення №349-НХ-21 свідчить про належне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про закупівлю.

Також матеріали справи не містять одностороннього акту про невиконання (неналежне виконання) учасником-переможцем процедури закупівлі зобов`язань за Договором про закупівлю, що прямо передбачено пунктом 3.3. Договору забезпечення, як і не містять жодної претензії з боку позивача до відповідача з моменту здійснення простроченої поставки товару останнім до укладання Угоди про розірвання Договору між сторонами.

Зокрема, суд врахував, що сторони при укладанні Угоди про розірвання Договору від 13.07.2021 №361-НХ-21 пунктом 3 встановили, що сторонами виконано зобов`язань по цьому Договору на загальну суму 459 840,00 грн (чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ (20%): 76 640,00 (сімдесят шість тисяч шістсот сорок гривень 00 копійок). Претензій одна до одної Сторони не мають.

Пунктом 4 Угоди про розірвання Договору, сторони передбачили, що з моменту підписання цієї Угоди зобов`язання Сторін за Договором припиняються і Сторони не вважають себе зобов`язаними будь-якими правами та обов`язками по цьому Договору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та ухвалити нове, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийнято при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та неправильному застосуванні матеріального права.

Так апелянт зазначає, що:

- судом першої інстанції не було взято до уваги те, що у зв`язку з неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань в подальшому між сторонами укладено угоду про розірвання договору, якою фактично визначено про відсутність між сторонами претензій щодо невиконаних зобов`язань з недопоставки товару;

- постановляючи оскаржуване рішення суд першої інстанції позбавив позивача права щодо захисту своїх прав в частині невиконання зобов`язань відповідачем, а саме права нарахування штрафних санкцій у відповідності до положень Глави 26 ГК України.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач не скористався своїм право на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4883/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

07.08.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 поновлено Комунальному підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 у справі № 910/4883/23 та відкрито апеляційне провадження за названою апеляційною скаргою. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 30.08.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 30.08.2023.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13.07.2021 між Комунальним підприємством "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" (покупець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Ткаченко Ігорем Борисовичем (постачальник, відповідач) був укладений Договір № 361-НХ-21 від 13.07.2021 (далі - Договір або Договір № 361-НХ-21 від 13.07.2021), відповідно до п. 1.1 постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця у встановлений строк контактні частини електричного обладнання, код 31230000-7 за ДК021:2015, «Частини електророзподільної чи контрольної апаратури» (далі- товар), визначений в асортименті, якості, кількості, комплектності та за цінами, зазначеними у технічній специфікації (Додаток 1) до Договору, що є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Згідно з п. 2.1 Договору, постачальник повинен поставити покупцю товар, якість якого відповідатиме чинним нормам якості для товару даного виду, технічним вимогам, зазначеним у технічній специфікації (Додаток 1) до Договору.

Відповідно до п.3.3 Договору, сума Договору становить 2 592 834,00 грн (два мільйона п`ятсот дев`яносто дві тисячі вісімсот тридцять дві тисячі сто тридцять дев`ять гривень 00 копійок), у т.ч. ПДВ (20%): 432 139,00 грн (чотириста тридцять дві тисячі сто тридцять дев`ять гривень 00 копійок).

Умовами пунктів 4.1. та 4.2. Договору встановлено, що розрахунок здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Розрахунок за поставлену партію товару здійснюється покупцем протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати поставки замовленої партії товару на склад покупця на підставі видаткової накладної.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що постачальник має поставити товар покупцю партіями за окремими письмовими замовленнями покупця, виходячи з фінансових можливостей та виробничих потреб покупця. Замовлення направляється постачальнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Кінцевий строк поставки товару за цим Договором - 31 грудня 2021 року.

Відповідно до п. 5.2 Договору поставка партії товару здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання постачальником письмового замовлення від покупця.

Згідно п. 7.2 Договору у разі затримки поставки товару або поставки товару не в повному обсязі, заявленому покупцем, відповідно до п. 5.2 Договору, постачальник сплачує штраф у розмірі 0,1 % вартості непоставленого товару за кожен день затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості непоставленого товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох Сторін та скріплення підписів печатками Сторін і діє включно до 28 лютого 2022 року (п.10.1 Договору).

В забезпечення виконання зобов`язань за договором поставки між сторонами укладався Договір забезпечення №349-НХ-21 від 09.07.2021, за змістом якого Учасник-переможець процедури закупівлі вносить забезпечення виконання договору про закупівлю, що укладається між Замовником і Учасником-переможцем процедури закупівлі за результатами проведення процедури відкриті торги на закупівлю «Контактні частини електричного обладнання, код 31230000-7 за ДКО21:2015, «Частини електророзподільної чи контрольної апаратури» згідно з оголошенням про проведення процедури закупівлі, оприлюдненим в електронній системі закупівель, номер оголошення в ЦБД UA-2021-05-12-001070-а (номер тендеру на SmartTender.biz 11901323), (далі - Договір про закупівлю), переможцем якої визнано Учасника-переможця процедури закупівлі.

В силу Договору забезпечення Замовник, у разі невиконання Учасником-переможцем процедури закупівлі зобов`язань за Договором про закупівлю, набуває право власності, з урахуванням пункту 7.9 Договору забезпечення, на забезпечення виконання Договору про закупівлю, яким є грошові кошти у розмірі, передбаченому в пункті 2.1 даного Договору забезпечення (п.1.2. Договору забезпечення).

Умовами п.2.1. Договору забезпечення встановлено, що забезпеченням виконання Договору про закупівлю є грошові кошти в сумі 129 641,70 грн, без ПДВ (далі - забезпечення), що становить 5 % вартості (ціни) Договору про закупівлю.

Відповідно до п. 2.2. Договору забезпечення, учасник-переможець процедури закупівлі перераховує на рахунок Замовника зазначений в розділі 8 Договору забезпечення, не пізніше дати укладення Договору про закупівлю суму грошових коштів у розмірі, визначеному пунктом 2.1 даного Договору забезпечення, яка є способом забезпечення виконання Учасником-переможцем процедури закупівлі Договору про закупівлю.

В п. 3.1 Договору забезпечення сторонами узгоджено, що забезпечення не повертається замовником учаснику-переможцю процедури закупівлі у разі:

- невиконання або неналежного виконання учасником-переможцем процедури закупівлі за Договором про закупівлю повністю або частково, зокрема, але не виключно: за прострочення поставки товару; за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товару, тощо (пп. 3.1.1 Договору забезпечення);

- дострокового розірвання замовником Договору забезпечення про забезпечення у випадку, якщо учасник-переможець процедури закупівлі не виконує свої зобов`язання за Договором про закупівлю (пп. 3.1.2 Договору забезпечення);

- дострокового розірвання учасником-переможцем процедури закупівлі Договору про закупівлю (якщо це передбачено договором про закупівлю), крім випадку прострочення виконання замовником своїх фінансових зобов`язань за Договором про закупівлю (пп. 3.1.3 Договору забезпечення).

Відповідно до п. 3.2 Договору забезпечення право щодо неповернення учаснику-переможцю процедури закупівлі забезпечення, зазначеного в п. 2.1 Договору забезпечення, виникає у замовника в момент настання будь-якого з випадків невиконання (неналежного виконання) учасником-переможцем процедури закупівлі Договору про закупівлю.

У разі настання зазначених в п. 3.1 Договору забезпечення випадків учасник-переможець процедури закупівлі втрачає право вимагати повернення забезпечення в повному обсязі.

Згідно з п. 3.3 Договору забезпечення, факт невиконання або неналежного виконання учасником-переможцем процедури закупівлі своїх зобов`язань за Договором про закупівлю підтверджується документами, зокрема, але не виключно: документами, що свідчать про прострочення поставки товару та/або поставки товару неналежної якості (комплектності) тощо (односторонній акт про невиконання (неналежне виконання) учасником-переможцем процедури закупівлі зобов`язань за Договором про закупівлю.

Пунктом 3.6. Договору забезпечення передбачено, що замовник повертає на поточний рахунок Учаснику-переможцю процедури закупівлі забезпечення виконання Договору про закупівлю, в розмірі, визначеному пунктом 2.1 Договору забезпечення, після належного виконання Учасником-переможцем процедури закупівлі Договору про закупівлю.

На замовлення відповідачем було поставлено товар окремими партіями 08.12.2021, 15.12.2021 та 26.01.2022. Вказана обставина підтверджується видатковою накладною №21 від 08.12.2021 на суму 97 440,00 грн, видатковою накладною №22 від 15.12.2021 на суму 218 400,00 грн та видатковою накладною №1 від 26.01.2022 на суму 117 600,00 грн.

Оскільки зазначена поставка товару була поставлена відповідачем з порушенням строків, визначених договірними зобов`язаннями, позивач звернувся до відповідача з претензією №12/04-401 про сплату штрафних санкцій за Договором №361-НХ-21 та просив сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 41 428,80 грн, проте така вимога залишена відповідачем без задоволення.

Невиконання вимоги позивача про сплату штрафних санкцій, нарахованих у зв`язку з порушенням умов договору, стало підставою для звернення

Комунального підприємства "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ткаченка І.Б. штрафу у розмірі 41 428,80 грн, нарахованого згідно п. 7.2 Договору.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті судового рішення

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до ст. 173 ГК України, яка кореспондується з приписами ст. 509 ЦК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 712 ЦК України унормовано, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом статей 662, 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконання умов Договору позивачем за період дії Договору було оформлено Замовлення №1 від 22.09.2021 на загальну суму 433 440,00 грн, а саме на поставку продукції - «контакт рухомий контактора КПД-113» на суму 168 000,00 грн та «контакт нерухомий контактора КПД-113» на суму 193 200,00 грн разом з ПДВ (20%) у розмірі 72 240,00 грн.

Вказане замовлення №1 було надіслано та вручено відповідачу 13.10.2021, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №205 та фіскальним чеком від 25.09.2021. Тобто, згідно п. 5.2 Договору, відповідач повинен був здійснити поставку товару в строк до 12.11.2021 включно.

На замовлення відповідачем було поставлено товар окремими партіями 08.12.2021, 15.12.2021 та 26.01.2022. Вказана обставина підтверджується видатковою накладною №21 від 08.12.2021 на суму 97 440,00 грн, видатковою накладною №22 від 15.12.2021 на суму 218400,00 грн та видатковою накладною №1 від 26.01.2022 на суму 117 600,00 грн.

Поряд з цим, 29.08.2022 між позивачем та відповідачем досягнуто згоди про розірвання Договору та підписано Угоду про розірвання Договору №361-НХ-21.

При укладанні зазначеної Угоди про розірвання Договору від 13.07.2021 №361-НХ-21 сторонами в пункті 3 встановили, що зобов`язань по цьому Договору виконано на загальну суму 459 840,00 грн, у т.ч. ПДВ (20%): 76 640,00. Претензій одна до одної Сторони не мають.

При цьому, пунктом 4 Угоди про розірвання Договору, сторони передбачили, що з моменту підписання цієї Угоди зобов`язання Сторін за Договором припиняються і Сторони не вважають себе зобов`язаними будь-якими правами та обов`язками по цьому Договору.

Отже, виходячи із буквального тлумачення змісту зазначеного правочину, сторони визначили, що станом на час його укладення в них відсутні будь-які претензії одна до одної. При цьому формулювання змісту відсутності претензій викладено сторонами в єдиному пункті де міститься посилання на грошовий вираз вже виконаних зобов`язань, що дає підстави для висновку про відсутність претензій саме щодо означених поставок.

Наведене також узгоджується з діями позивача щодо повернення відповідачу забезпечувального платежу, який внесений постачальником згідно Договору забезпечення та у відповідності до його пп. 3.1.1 не підлягає поверненню, зокрема, через прострочення поставки товару.

В контексті наведеного відхиляються як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про невірне надання судом оцінки умовам угоди про розірвання договору з мотивів фактичного визначення відсутності претензій щодо невиконаних зобов`язань з недопоставки товару, оскільки як зміст угоди, так і наступні конклюдентні дії позивача спростовують протилежну їм позицію апелянта у даному спорі.

Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частини 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочин, у відповідності до статті 204 ЦК України, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Тлумачення та застосування судами джерел цивільного права у будь-якому разі має ґрунтуватися на таких засадах цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність і розумність (абзац третій підпункту 3.5 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.04.2020 № 2-р(ІІ)/2021).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо необхідності дотримання добросовісності поведінки учасника цивільних відносин і заборони їх суперечливої поведінки, що зокрема викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18(910/4866/21) та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц, від 04.08.2021 у справі № 185/446/18, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2, 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Так, у пункті 10.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20, в пункті 76.1 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2021 у справі № 910/8482/18(910/4866/21) та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц, від 04.08.2021 у справі № 185/446/18 викладено такий висновок:

"Добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства та імперативним принципом щодо дій усіх учасників цивільних правовідносин (пункт 6 частини 1 статті 3 ЦК України). Добросовісність - це відповідність дій учасників цивільних правовідносин певному стандарту поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю, повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість".

Водночас у пункті 9.55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19 та в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 450/2286/16-ц, від 04.08.2021 у справі № 185/446/18 в розвиток добросовісності як стандарту поведінки застосовано доктрину "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), що ґрунтується ще на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини "venire contra factum proprium" лежить принцип добросовісності.

Зазначений принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud". Вона спрямована на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

На суперечливість поведінки позивача вказують такі його дії, як: з одного боку, визнання станом на час укладення угоди про розірвання договору відсутності до відповідача претензій щодо вже виконаних поставок та повернення забезпечувального платежу, а з іншого, пред`явлення позовних вимог про стягнення неустойки. така непослідовна поведінка КП "КИЇВСЬКИЙ МЕТРОПОЛІТЕН" є суперечливою, не відповідає принципам добросовісності та розумності.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позову, місцевим господарським судом було вірно враховано, що Угодою про розірвання Договору від 13 липня 2021 року №361-НХ-21 фактично усі права та обов`язки припинилися, а сторони узгодили, що претензій одна до одної не мають, зокрема, станом на час її укладення. Відтак підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Відповідно до вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 у справі №910/4883/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков