УХВАЛА

м. Київ

06.12.2023Справа № 911/1090/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 911/1090/23

за позовом ОСОБА_1

до 1) Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенська парафія Київської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) м. Переяслав Київської області"

2) Київської обласної державної адміністрації

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: 1) Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Департаменту культури та туризму Київської обласної державної адміністрації

про визнання недійсним рішення, визнання протиправним та скасування розпорядження, скасування реєстраційної дії

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенська парафія Київської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) м. Переяслав Київської області" (далі - відповідач-1) та Київської обласної державної адміністрації (далі - відповідач-2) в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів релігійної громади Свято-Успенської парафії Київської єпархії Української православної церкви м. Переяслав-Хмельницький Київської області від 23.06.2022, оформлене протоколом № 1 від 23.06.2022;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) № 752 від 19.10.2022 "Про реєстрацію статутів релігійних організацій" в частині пункту 1.9, яким зареєстровано статут релігійної організації у новій редакції з юридичною назвою: "Релігійна громада Свято-Успенської парафії Київської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) м. Переяслав Київської області";

- скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шепель О.К. про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу релігійної організації () від 07.12.2022 № 005000283.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.04.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/1090/23, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департамент культури та туризму Київської обласної державної адміністрації, витребувано у Департаменту культури та туризму Київської обласної державної адміністрації оригінал чи завірену належним чином копію реєстраційної справи Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенська парафія Київської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) м. Переяслав Київської області".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.05.2023 було відмовлено у задоволенні заяв позивача та Громадської організації "Правозахисна організація "Боротьба з корупцією в Україні" про залучення Громадської організації "Правозахисна організація "Боротьба з корупцією в Україні" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.05.2023 було передано матеріали справи № 911/1090/23 за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2023 справу № 911/1090/23 передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 було прийнято справу № 911/1090/23 до свого провадження, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.07.2023.

05.07.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшли відзив на позовну заяву та клопотання про повернення позовної заяви позивачу без розгляду.

06.07.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку з витребуванням ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 матеріалів справи № 911/1090/23 для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.05.2023.

Судом було встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 було витребувано з Господарського суду Київської області/міста Києва матеріали справи № 911/1090/23 у зв`язку з надходженням від ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.05.2023 про передачу справи за встановленою (виключною) підсудністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 провадження у справі № 911/1090/23 було зупинено до перегляду ухвали Господарського суду Київської області від 10.05.2023 про передачу справи за встановленою (виключною) підсудністю в порядку апеляційного провадження, передано матеріали справи № 911/1090/23 до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 10.05.2023 про передачу справи за встановленою (виключною) підсудністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Київської області від 10.05.2023 у справі № 911/1090/23 залишено без змін.

26.10.2023 матеріали справи № 911/1090/23 повернулись до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2023 було поновлено провадження у справі № 911/1090/23, підготовче засідання призначено на 06.12.2023.

22.11.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 911/1090/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 911/1090/23 визнано необґрунтованою та передано її для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 911/1090/23 передано для розгляду судді Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2023 (суддя Пукшин Л.Г.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Нечая О.В. від розгляду справи № 911/1090/23 відмовлено.

У підготовче засідання 06.12.2023 з`явився позивач, а також представники відповідача-1 та третьої особи-1, представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У підготовчому засіданні 06.12.2023 суд, після виходу з нарадчої кімнати, проголосив вступну та резолютивну частини ухвали про зупинення провадження у справі.

Розглянувши у підготовчому засіданні 06.12.2023 матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей 227, 228 Господарського процесуального кодексу України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Предметом позову в цій справі є вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів релігійної громади Свято-Успенської парафії Київської єпархії Української православної церкви м. Переяслав-Хмельницький Київської області від 23.06.2022, оформленого протоколом № 1 від 23.06.2022, визнання протиправним та скасування розпорядження начальника Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) № 752 від 19.10.2022 "Про реєстрацію статутів релігійних організацій" в частині пункту 1.9, яким зареєстровано статут релігійної організації у новій редакції з юридичною назвою "Релігійна громада Свято-Успенської парафії Київської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) м. Переяслав Київської області", а також скасування реєстраційної дії державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Шепеля О.К. про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - відповідача-1, з підстав того, що загальні збори Релігійної організації "Релігійна громада Свято-Успенської парафії Київської єпархії Української православної церкви м. Переяслав-Хмельницький Київської області", що відбулись 23.06.2022, на думку позивача були неправомочними вирішувати включені до порядку денного питання, зокрема про зміну підлеглості релігійної громади та внесення змін до статуту, у зв`язку з чим ухвалені рішення є недійсними, а державна реєстрація нової редакції статуту відповідача-1 проведена всупереч нормам Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації".

Суд встановив, що ухвалою Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 20.06.2023 справу № 906/1330/21 разом із касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У зазначеній справі в касаційному порядку переглядається рішення місцевого господарського суду, залишене без змін постановою апеляційного господарського суду, яким відмовлено у задоволенні позову позивача - настоятеля Релігійної організації УПЦ про визнання недійсним протоколу загальних зборів та визнання недійсним статуту, з підстав того, що спірні загальні збори були скликані неуповноваженими особами, без повідомлення настоятеля Релігійної організації УПЦ та дійсних її членів, а рішення про зміну підлеглості релігійної громади в організаційних та канонічних питаннях, внесення відповідних змін до статуту прийнято особами, які не були членами Релігійної організації УПЦ, оскільки їх не було включено до складу парафіяльних зборів Релігійної організації УПЦ. Також позивач у цій справі вважає, що збори були проведені з порушенням процедури, визначеної статутом та Законом України "Про свободу совісті та релігійні організації", внаслідок прийнятих на цих зборах незаконних рішень, що стосувалися статутної діяльності, зареєстровано статут Релігійної організації в новій редакції, тому протокол та нова редакція статуту мають бути визнані недійсними.

Ухвалою від 27.07.2023 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу № 906/1330/21 за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022.

Суд вважає, що спірні правовідносини у справі № 911/1090/23 та у справі №906/1330/21 є подібними за предметним та суб`єктним критеріями.

Так, мотивуючи наявність підстав для передачі справи № 906/1330/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, судді палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначають, що особливістю цієї справи є те, що позивач, як керівник релігійної громади УПЦ, заперечує, що рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту було ухвалено уповноваженими членами релігійної громади. Тому питання членства в релігійній громаді є одним з ключових у цьому спорі.

У справі № 906/1330/21 прямо не оскаржуються дії держави. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін до статуту по суті є рішенням про припинення діяльності Релігійної організації УПЦ, настоятелем (священнослужителем) якої був позивач, оскільки його наслідком є необхідність створення нової громади для продовження діяльності громади УПЦ. Таке рішення прийнято іншими особами, які, як і позивач у справі, визначали себе членами релігійної громади УПЦ.

Таке рішення фактично призвело до позбавлення релігійної громади УПЦ, очолюваної позивачем, правоздатності юридичної особи, оскільки статут релігійної організації у новій редакції був затверджений розпорядженням голови Житомирської ОДА і були внесені відповідні зміни до держаного реєстру. Наведене унеможливило здійснення нею прав, пов`язаних з наявністю статусу юридичної особи, наприклад, права володіти та орендувати об`єкт нерухомого майна, права проводити богослужіння в культовій будівлі, реалізувати право на судовий захист, а реалізацію таких прав ЄСПЛ послідовно визнавав невід`ємною складовою здійснення права на сповідування своєї релігії (рішення ЄСПЛ у справі "Релігійна громада Свідків Єгови та інші проти Австрії").

Релігійна громада УПЦ в селі Калинівка фактично перестала бути зареєстрованою організацією, тому позивач - священнослужитель та інші громадяни, які були її членами, були позбавлені права сповідувати свою релігію спільно з іншими. Наявність у них права утворити нову релігійну громаду (частина восьма статті 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації") має оцінюватися в контексті дотримання принципу пропорційності, але не впливає і не виключає висновку про наявність втручання в право.

Рішення про зміну підлеглості не приймалось безпосередньо державою, але було наслідком прийнятого 17.01.2019 Закону Украйни № 2673-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо підлеглості релігійних організацій та процедури державної реєстрації релігійних організацій зі статусом юридичної особи", яким установлено відповідну процедуру.

Окрім того, рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту було зареєстровано державою в особі державної адміністрації в порядку, встановленому статтею 14 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації". Закон передбачає можливість відмови, якщо зміни і доповнення статутів або діяльність суперечать чинному законодавству, що означає обов`язок уповноваженого державного органу перевіряти дотримання процедури з метою захисту прав заінтересованих осіб. Без проведення реєстраційних дій первісна релігійна громада не втрачає правосуб`єктності.

З цих підстав Верховний Суд дійшов висновку, що рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту, що були зареєстровані державною адміністрацією, внаслідок чого релігійна громада позивача втратила правоздатність, є "обмеженням" прав позивача сповідувати свою релігію спільно з іншими особами, що гарантовано статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та тлумачиться у поєднанні зі статтею 11 цієї Конвенції. Суд зауважив, що згідно з чинним законодавством держава визнає право релігійної громади на її підлеглість у канонічних та організаційних питаннях будь-яким діючим в Україні та за її межами релігійним центрам (управлінням) і зміну такої підлеглості шляхом внесення відповідних змін до статуту (положення) релігійної громади. Рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється загальними зборами релігійної громади. Такі загальні збори релігійної громади можуть скликатися її членами (частина третя статті 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації"). Також закон визначає, що членство в релігійній громаді ґрунтується на принципах вільного волевиявлення та на вимогах статуту (положення) релігійної громади (частина друга статті 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації").

В ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати судді палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також звертають увагу на те, що рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади, необхідної для визнання повноважними загальних зборів релігійної громади відповідно до статуту (положення) релігійної громади (частина четверта статті 8 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації").

Отже, Закон чітко передбачає можливість прийняття рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту не менш як двома третинами від кількості членів релігійної громади. Такі положення застосовні якщо відповідно до вимог статуту (положення) релігійної громади можливо встановити кількість членів релігійної громади.

Водночас, на думку суддів палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в законі існує прогалина щодо вирішення цього питання, якщо релігійна громада, користуючись своїм правом самостійно вирішувати свої внутрішні справи, не визначила у статуті на власний розсуд порядок прийняття нових та виключення існуючих членів, порядок обліку членів громади. Так само Закон не регламентує правовий статус вірян (прихожан) церкви, що ототожнюють себе як члени релігійної громади, але не визнаються такими її керівником, тощо. Подолання цієї законодавчої прогалини у спосіб, сумісний зі статтями 9, 11 Конвенції, є завданням суду.

Беручи до уваги наявність прогалини в законодавчому регулюванні питання визначення необхідної кількості членів релігійної громади для прийняття рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту у разі, коли загальна кількість членів не визначена, ураховуючи необхідність вирішення питання застосування аналогії закону чи права у цій справі, а також зважаючи на те, що питання у справі стосується захисту прав людини і основоположних свобод, що гарантуються Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, і вирішення правової проблеми необхідне для забезпечення принципу пропорційності, тобто належного балансу між інтересами сторін у справі, Верховний Суд вважає, що у межах цієї справи наявні ознаки якісного критерію виключної правової проблеми у справі, вирішення якої є необхідним для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

В своїй ухвалі судді палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду також зазначили, що аналіз судової практики, здійснений на підставі інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, свідчить про те, що значна кількість справ у спорах, що пов`язані зі зміною підлеглості релігійної громади (в тому числі з "колишніми" керівниками релігійних громад щодо усунення їх від користування будівлями після здійснення зміни підлеглості) розглядаються як в судах господарської (зокрема, справи № 910/12018/22, 910/14722/22, 924/356/23, 924/278/23, 906/820/22, 902/1043/21, 911/1900/22, 903/511/22, 910/13963/21, 727/5571/19, 902/1283/21, 918/74/22, 910/18406/21, 727/5575/19, 910/4517/22 та інші), так і цивільної юрисдикції (справи № 359/1946/23, 567/1464/22, 167/439/22 та інші), що ілюструє наявність кількісного критерію у цій справі.

В ухвалі про передачу справи № 906/1330/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду судді палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювали низку питань, які, на їх думку, постануть перед Великою Палатою Верховного Суду у цій справі, а саме:

- Яким чином має визначатися членство в релігійній громаді, якщо статутом не передбачено фіксоване членство та відсутній облік членів релігійної громади?

- Яким чином визначається правомочність (повноважність) загальних зборів (дві третини від кількості членів релігійної громади) приймати рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту, якщо статутом не передбачено фіксоване членство та облік членів релігійної громади?

- Чи порушуються прийняттям рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту права керівника (настоятеля) релігійної організації, що не згодний з таким рішенням, якщо він його оскаржує з підстав прийняття неповноважними членами організації?

- Чи є рішення про зміну підлеглості в канонічних та організаційних питаннях втручанням у право первісної релігійної громади та її настоятеля, що не згодний з таким рішенням, сповідувати свою релігію спільно з іншими в розумінні статті 11 у поєднанні зі статтею 9 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод? Чи було порушено таке право відповідно до конкретних обставин справи?

Таким чином, оскільки правовідносини та склад сторін у справах № 911/1090/23 та № 906/1330/21 є подібними, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі, що розглядається.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення провадження у справі № 911/1090/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі № 906/1330/21.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 911/1090/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду касаційної скарги ОСОБА_3 на рішення Господарського суду Житомирської області від 20.09.2022 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі № 906/1330/21.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, що передбачені статтями 254 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.12.2023

Суддя О.В. Нечай