ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа№ 910/568/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:

від позивача: Боднар А.М. (посвідчення адвоката № 10356/10 від 08.11.2021)

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Павликівський В.І. (посвідчення адвоката № 000058 від 11.09.2017)

від третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" з ринку

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 (повний текст додаткового рішення складено 09.03.2023)

у справі № 910/568/21 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

відповідача-2 Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Банкомзв`язок"

про визнання іпотеки припиненою та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" про визнання іпотеки припиненою та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2023, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023: позов задоволено частково. Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 25.11.2010, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" та Приватним акціонерним товариством "Банкомзв`язок", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л., зареєстрованого в реєстрі № 10843. В іншій частині позову відмовлено. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" витрати по сплаті судового збору у розмірі 22 700,00 грн.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2023 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.04.2023 у справі № 910/568/21.

Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/568/21. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14 675,00 грн. Вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 14 675,00 грн. В іншій частині задоволення заяви - відмовлено.

Вказане додаткове рішення мотивоване тим, що оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, а також зважаючи на складність справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69", з покладенням на відповідачів-1,-2 обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 29 350,00 грн у рівних частинах, а саме по 14 675,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим додатковим рішенням, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" з ринку звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю додаткове рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/568/21 від 08.03.2023 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 39" про стягнення судових витрат на правову допомогу відмовити в повному обсязі.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача-2 зводяться до того, що судом першої інстанції не було враховано наступні обставини, а саме:

- відсутність у договорі № 358/3-14-11/2019 від 14.11.2019 про надання правничої (правової) допомоги умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг;

- сума судових витрат, яка заявлена до відшкодування з відповідачів-1,-2 істотно перевищує суму заявлену в попередньому розрахунку, який зазначений у позовній заяві;

- послуги наведені у пункти 13, 14, 16 акту надання послуг № 371 від 27.09.2022 не підлягають стягненню судом першої інстанції, оскільки до вказаних пунктів включено послуги, які були понесені позивачем в суді апеляційної інстанції, та пов`язані з оскарженням ухвали про відмову у забезпеченні позову, зокрема: підготовка та подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову у забезпеченні позову на суму 1500,00 грн; підготовка та подання додаткових пояснень до апеляційної скарги на ухвалу про відмову у забезпеченні позову на суму 2250,00 грн; супровід судового засідання по справі № 910/568/21 в Північному апеляційному господарському суді 1500,00 грн.

Короткий зміст відзиву позивача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що у додатковій угоді № 1 до договору № 358/3-14-11/2019 від 14.11.2019, яка є невід`ємною частиною цього договору визначено порядок обчислення гонорару, а саме, сторони погодили погодинну оплату у розмірі 1500,00 грн за годину.

Окрім викладеного, на думку позивача, відповідач-2 невірно тлумачить значення подання (орієнтовного) розрахунку судових витрат, а тому ставить в залежність суму судових витрат, яка заявлена до відшкодування з відповідачів-1,-2 від суми, яка заявлена у попередньому розрахунку, який викладений у позовній заяві.

До Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання, в якому він повідомив суд про те, що позивачем було заявлено про намір подати клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції ще в позовній заяві.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Відповідач-1 та третя особа не скористалися правом подати письмові пояснення/заперечення на апеляційну скаргу, що в свою чергу, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

В провадженні Північного апеляційного господарського суду знаходиться справа № 910/568/21 за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" з ринку на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.03.2023, розгляд якої призначено на 22.11.2023.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі № 910/568/21 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/568/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" з ринку на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 у справі № 910/568/21 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Тарасенко К.В., Михальської Ю.Б.; розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою - 22.11.2023.

В судове засідання, яке відбулося 22.11.2023, з`явилися представники позивача та відповідача-2, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.

Представник відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного документа - ухвали про розгляд справи в судовому засіданні 22.11.2023 в їх електронні кабінети.

Враховуючи, що явка представників відповідача-1 та третьої особи у судове засідання судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, судова колегія дійшла висновку розглядати апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами, без участі представників відповідача-1 та третьої особи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного додаткового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача-2 підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

Відповідно до приписів ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Неподання стороною доказів у підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.04.2023 у справі № 917/527/18).

Неподання заяви чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, крім судового збору, є підставою для відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Вказана правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.07.2023 у справі № 904/7108/21.

В силу приписів ч.ч. 1, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчинення нею процесуальних дій, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу, враховуючи встановлений процесуальним законом порядок такої дії, який в даному випадку не дотриманий позивачем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було подано доказів понесення адвокатських витрат до закінчення судових дебатів, а також не було заявлено про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, тобто місцевий господарський суд повинен був відмовити у задоволенні клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Враховуючи правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.07.2023 року у справі № 904/7108/21, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, оскільки останнім не було подано доказів понесення адвокатських витрат до закінчення судових дебатів, а також не було заявлено про те, що такі докази будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, судова колегія зауважує на тому, що заявником у порушення свого процесуального обов`язку не направлено іншим учасникам справи всіх копій доказів на підтвердження дійсності понесення на правничу допомогу витрат, що призвело до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду ознайомитись із їхнім змістом, позбавило можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку (близька за змістом правова позиція викладена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постанові від 15.11.2023 у справі № 308/7190/21).

Враховуючи вимоги, викладені в апеляційній скарзі, скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" з ринку підлягає задоволенню.

Доводи позивача з приводу того, що відповідач-2 невірно тлумачить значення подання (орієнтовного) розрахунку судових витрат, а тому ставить в залежність суму судових витрат, яка заявлена до відшкодування з відповідачів-1,-2 від суми, яка заявлена у попередньому розрахунку, що викладений у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а додаткове рішення скасуванню.

Судовий збір

У зв`язку з тим, що чинним законодавством не передбачено справляння судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення, яким спір по суті не вирішувався, та зважаючи на те, що оскаржуваним додатковим рішенням вирішувалось питання про розподіл судових витрат, що не стосується суті спору, розподіл судового збору судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" з ринку задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.03.2023 у справі № 910/568/21 - скасувати.

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрунзе 69" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/568/21 - відмовити.

Матеріали справи № 910/568/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 13.12.2023.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

Ю.Б. Михальська