СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/2320/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю прокурора - Кадацька Д.М., прокурор відділу Харківської обласної прокуратури (службове посвідчення від 01.03.2023 №072726);

за участю представників сторін:

від 2-го відповідача адвокат Ободовська Н.С. (свідоцтво про право на надання адвокатської діяльності №1407 від 21.03.2014) - на підставі ордера про надання правничої (правової ) допомоги серія ВІ № 1151808 від 23.06.2023,

від 3-го відповідача - адвокат Ободовська Н.С. (свідоцтво про право на надання адвокатської діяльності №1407 від 21.03.2014) - на підставі ордера про надання правничої (правової ) допомоги серія ВІ № 1151425 від 22.06.2023,

інші учасники справи в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх. 2276Х/1)

на рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 (повний текст судового рішення складений 04.10.2023, суддя Новікова Н.А.)

у справі №922/2320/23

за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі позивачів:

1. Харківська обласна державна адміністрація (Харківська обласна військова адміністрація), м. Харків,

2. Департамент культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації), м. Харків,

до відповідачів:

1. Харківської міської ради, м. Харків,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3, м. Харків,

3. Товариства з обмеженою відповідальністю ФАРНАД, м. Харків,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 Керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі позивачів: 1. Харківська обласна державна адміністрація, 2. Департамент культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) до відповідачів: Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3, Товариства з обмеженою відповідальністю ФАРНАД про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки, повернення земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23 в позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване наступним:

- на момент формування земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020, її реєстрації 29.01.2007, в державному земельному кадастрі була відсутня інформація про те, що спірна земельна ділянка належить до земель історико-культурного призначення, а відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020 у використанні земельної ділянки не визначені обмеження, пов`язані з її належністю до земель історико-культурного призначення, та земель, що мають особливу цінність;

- неприведення органами охорони культурної спадщини науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичного ареалу м. Харкова, а також іншої документації та інформації, зокрема, за посиланнями в мережі Інтернет, наведеними у позовній заяві, у відповідність до актуальних меж пам`ятки археології «Поселення Харків» не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки вказані обставини не залежать від волі відповідачів;

- станом на момент подачі позову земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 по вул. Різдвяній, 33, м. Харків, що належить на праві приватної власності ТОВ «Фарнад», дійсно не перебуває в межах пам?ятки археології;

- за ТОВ «Фарнад» зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «А/74-1» загальною площею 102,6 кв. м по вул. Різдвяній, 33 у м. Харкові і товариство відкрито користується спірною земельною ділянкою без будь-яких обмежень та є добросовісним набувачем земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, жодних фактів зловживань з його боку, спрямованих на протиправне заволодіння земельною ділянкою, під час розгляду справи не встановлено;

- задоволення позову прокурора буде фактично непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном, що становитиме порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки прокурором не доведено, що таке втручання не порушить справедливого балансу державних та приватних інтересів;

- позбавлення права власності третього відповідача фактично не має державного чи суспільного інтересу, оскільки з володіння останнього вона не вибуває, а лише призведе до необхідності повторного проходження процедури набуття у власність не з вини третього відповідача, а внаслідок недбальства державних органів.

Заступник керівника Харківської обласної прокуратури з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного дослідження обставин справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов прокурора, судові витрати покласти на відповідачів. Одночасно прокурор просив поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилався на наступне:

- на момент прийняття Харківською міською радою оспорюваного рішення пам`ятка археології «Поселення Харків» була паспортизована і занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, в межах вказаної пам`ятки розташована земельна ділянка із кадастровим номером :01:006:0020, що виключає можливість перебування цієї ділянки в приватній власності згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини»;

- оскільки рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, про вилучення пам`ятки місцевого значення «Поселення Харків» з Реєстру об`єктів культурної спадщини, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020, на цей час не приймалось, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо невіднесення спірної земельної ділянки до земель історико-культурного значення;

- хоча на підставі висновку про результати наукового археологічного дослідження від 29.12.2021 № 336-B/19-21 Департаментом культури і туризму Харківської обласної адміністрації додатком до облікової картки об`єкта культурної спадщини Поселення Харків № 81 від 26.01.2022 та додатком до Паспорту об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків» № 36 від 26.01.2022 визначено межі території пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків», в які не потрапила спірна земельна ділянка, такий спосіб вилучення частини пам`ятки археології станом на 26.01.2022 чинним законодавством передбачений не був, що свідчить про порушення органом місцевого самоврядування порядку відчуження землі;

- у даному випадку поза увагою суду залишилось суттєве порушення інтересу держави (національного, суспільного інтересу), яке відбулося внаслідок ігнорування відповідачами встановленого на законодавчому рівні порядку розпорядження особливо цінними землями.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 30.10.2023 для розгляду справи №922/2320/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 у справі №922/2320/23 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/2320/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх. 2276Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23 до надходження матеріалів справи.

07.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/2320/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 у справі №922/2320/23 поновлено заступнику керівника Харківської обласної прокуратури пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх. 2276Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23; призначено справу до розгляду на "05" грудня 2023 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; доведено до відома учасників справи про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань протягом 5 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали, але не пізніше надходження до суду 23.11.2023.

13.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду від Харківської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому перший відповідач просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, оскаржуване судове рішення залишити без змін. Власна правова позиція першого відповідача зумовлена тим, що на спірній земельній ділянці об`єкти археологічної спадщини, які потребують подальшого дослідження та охорони не виявлені, а органом охорони культурної спадщини 26.01.2022 визначені межі території пам`ятки місцевого значення «Поселення Харків», до яких не потрапила спірна земельна ділянка, тому земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 не належить до земель історико-культурного призначення, що не змінює суті оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування та угод купівлі-продажу вказаної земельної ділянки та, як наслідок, правомірності вимог прокурора щодо позбавлення права третього відповідача на мирне володіння майном.

22.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду від другого та третього відповідачів надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останні вимоги апеляційної скарги прокурора заперечують, просять залишити її без задоволення, оскаржуване судове рішення без змін, посилаючись на те, що місцевим господарським судом обгрунтовано зазначено те, що не приведення органами охорони культурної спадщини науково-проектної документації з визначенням меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичного ареалу м. Харкова, а також іншої документації у відповідності до актуальних меж пам`ятки археології «Поселення Харків», не є підставою для задоволення позовних вимог, адже вказані обставини не залежать від волі відповідачів, а позовні вимоги прокурора щодо визнання договорів купівлі-продажу недійсними та їх задоволення є непропорційним втручанням у право ТОВ «ФАРНАД» на мирне володіння своєю власністю.

01.12.2023 до Східного апеляційного господарського суду від Харківської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні 05.12.2023 за відсутності свого представника.

04.12.2023 від Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) до Східного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі, сформовані за допомогою модуля «Електронний суд» 21.11.2023, відповідно до яких за позицією другого позивача:

- «Поселення Харків» на теперішній час є пам`яткою археології, яка не позбавлена статусу відповідним рішенням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини, однак враховуючи те, що на спірній земельній ділянці були проведенні археологічні дослідження та відсутній культурний шар за результатами цих досліджень, площу дослідженої земельної ділянки виключено із площі пам`ятки археології шляхом внесення відповідних змін до облікової документації;

- спірна земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 на момент передачі у власність набута з порушенням норм законодавства, але у зв`язку з проведенням археологічного дослідження наразі знаходиться поза межами пам`ятки археології «Поселення Харків».

04.12.2023 до Східного апеляційного господарського суду від позивача, Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) надійшло клопотання про відкладення або перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку зі значним навантаженням свого представника та неможливістю прибути в судове засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов прокурора.

Представник другого та третього відповідачів заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити у їх задоволенні, оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Розглянувши подане Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з того, що відповідно до вимог пункту 11 статті 270 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли спір не може бути вирішено в даному засіданні, зокрема, через нез`явлення в засідання учасника справи стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з вимогами статті 56 ГПК України. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах, беручи до уваги, що відповідно до вимог статті 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони.

У розумінні положень Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997, приписів Господарського процесуального кодексу України сторонам та учасникам справи гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття розумності строку визначається окремо для кожної справи, є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення. Точкою відліку часу розгляду цивільної справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

З огляду на викладене та зважаючи, що на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а також те, що судом сторонам були створені рівні та належні умови для надання усіх необхідних доказів, явка сторін не була визнана судом обов`язковою, позиція заявника стосовно оскаржуваного рішення викладена у відзиві на апеляційну скаргу, подальше відкладення розгляду справи не повинно ставити під сумнів принцип розгляду справи впродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, відзивах на апеляційну скаргу доводи, заслухавши учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів № 546 від 12.06.1996, між виконавчим комітетом Харківської міської ради народних депутатів та товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний центр «Полонез» укладено договір від 26.06.1996 № 580 на право тимчасового користування землею на умовах оренди, яким передано в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,0176 га по вул. Енгельса строком на 5 років для експлуатації та обслуговування магазину «Людмила-92».

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 25.09.2001 №1674 між виконавчим комітетом Харківської міської ради та ТОВ «Комерційний центр «Полонез» укладено договір оренди земельної ділянки від 20.11.2001 № 300/1, яким передано в тимчасове платне користування на умовах оренди ТОВ «Комерційний центр «Полонез» земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33 загальною площею 0,0176 га строком до 01.09.2003 для експлуатації та обслуговування магазину «Людмила-92».

Відповідно до п. 1.8 рішення 16 сесії Харківської міської ради 24 скликання від 24.09.2003 № 188/0 «Про поновлення права оренди земельних ділянок» ТОВ «Комерційний центр «Полонез» поновлено право оренди з 02.09.2003 року до 02.09.2013 року площею 0,0181 га, площею 0,0176 га та площею 0,0126 га по вул. Енгельса, 33 для експлуатації та обслуговування магазинів «Алма», «Людмила-92» та «Мальва-92» в межах договорів оренди земельних ділянок, відповідно реєстраційні №: 299/01, 300/01, 301/01 від 20.11.2001.

На підставі вищевказаного рішення між Харківською міською радою та ТОВ «Комерційний центр «Полонез» укладено договір оренди земельної ділянки від 10.08.2004 №7231/04, яким передано в оренду ТОВ «Комерційний центр «Полонез земельну ділянку за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33 загальною площею 0,0176 га строком з 02.09.2003 року до 02.09.2013 для експлуатації та обслуговування магазину «Людмила-92» (номер запису про інше речове право № 20618769).

Відповідно до п. 3 додатку 6 наказу Міністерства культури України від 28.11.2013 №1224 до Переліку об`єктів культурної спадщини в Харківській області, що заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення внесений об`єкт «Поселення Харків» за адресою: Фортеця розташована в місці злиття річок Харків та Лопань, Посад розміщується на лівому та правому берегах річки Лопань та річки Харків як Пам`ятка археології з охоронним номером 8828-Ха це всі дані про пам`ятку, які містяться в Реєстрі об`єктів культурної спадщини.

Згідно з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ- 018 від 18.01.2018 земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 зареєстрована 29.01.2007 Харківською регіонально філією ДП «Центр державного земельного кадастру» на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 24.09.2003, розробленого КП «НТЦ ЗІС» категорія земельної ділянки: Землі житлової та громадської забудови, вид використання: для експлуатації та обслуговування магазину, форма власності: комунальна, власник: Харківська міська рада Харківської області.

На підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 88165401, від 26.05.2017 речове право № 20618769 припинено 25.05.2017 на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки від 23.05.2017 до земель запасу міста.

Припинення ТОВ «Комерційний центр «Полонез» права оренди земельною ділянкою здійснено у зв`язку з відчуженням магазину «Людмила-92», а саме: нежитлової будівлі літ. «А/74-1» загальною площею 102,6 кв.м по вул. Різдвяній, 33 у м. Харкові, Товариству з обмеженою відповідальністю «Дімаріс».

Пунктом 1 додатку до рішення 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 686/17 «Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок юридичним та фізичним особам» ТОВ «Дімаріс» змінено вид використання земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова із земель житлової та громадської забудови площею 0,0176 га за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33. Холодногірський район, кадастровий номер :01:006:0020 з «для експлуатації та обслуговування магазину «Людмила- 92» на «для експлуатації та обслуговування магазину».

На підставі договору купівлі-продажу від 31.08.2017, укладеного між ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» та ТОВ «Дімаріс», посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.І., нежитлова будівля літ А/74-1» загальною площею 102,6 кв.м по вул. Різдвяній, 33 перейшла у приватну власність ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3».

В договорі зазначено, що нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0,0176 га з кадастровим номером :01:006:0020.

У зв`язку з надходженням 10.08.2017 до Харківської міської ради заяви директора ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» заяви про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0176 га кадастровий номер :01:006:0020, пунктом 8 додатку до рішення 14 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.09.2017 № 745/17 «Про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок юридичним та фізичним особам», ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки із земель територіальної громади м. Харкова із земель житлової та громадської забудови площею 0,0176 га за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33, кадастровий номер :01:006:0020, для експлуатації та обслуговування магазину. Розмір авансового внеску складає 3% вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.

06.10.2017 до Харківської міської ради надійшло клопотання директора ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» з проханням продати земельну ділянку площею 0,0176 га для експлуатації та обслуговування магазину, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33, кадастровий номер :01:006:0020.

На підставі вищевказаного клопотання ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» та у зв`язку із розташуванням на спірній земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, що належить на праві приватної власності вищевказаному товариству, пунктом 8 додатку до рішення 17 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 20.12.2017 № 877/17 «Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам» вирішено ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» продати земельну ділянку із земель територіальної громади міста Харкова: Кадастровий номер: :01:006:0020; місце розташування: м. Харків, вул. Різдвяна, 33, Холодногірський район: Категорія земель: землі житлової та громадської забудови; Вид використання земельної ділянки; для експлуатації та обслуговування магазину; Форма власності: комунальна; Площа земельної ділянки, га: 0,0176; Ціна продажу земельної ділянки: 140 953,00грн.

Ні підставі вищевказаного рішення між Харківською міською радою та ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13.02.2018, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Бінус О.О. № 140

Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки №10/18 від 13.02.2018 Харківською міською радою передано у власність покупця - ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020 за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33.

За ТОВ «Фарнад» зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «А/74-1» загальною площею 102,6 кв. м по вул. Різдвяній, 33 у м. Харкові.

24.05.2018 між ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3 та ТОВ «ФАРНАД» укладено договір купівлі-продажу відповідно до якого ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3 передало у власність покупця - ТОВ «ФАРНАД» земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020 за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33.

Згідно з інформацією Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації та відповідно до наказу Міністерства культури України від 28.11.2013 №1224 "Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України", облікової картки та паспорту об`єкту історико-культурної спадщини "Поселення Харків", науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичного ареалу м. Харків, розробленої Українським державним науково-дослідним та проектним інститутом, зазначена земельна ділянка розташована в межах об`єкту історико-культурної спадщини "Поселення Харків".

За інформацією Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації від 26.09.2022 за № 05-25/301/1В у грудні 2021 року було проведене наукове археологічне дослідження зазначеної вище ділянки, про що складено висновок від 29.12.2021 за № 337-в/19-21.

3гідно висновку за результатами наукового археологічного дослідження в результаті наукових робіт досліджено частину пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків» (охоронний номер 8828-Ха) в межах ділянки площею 0,0176 га з кадастровим номером :01:006:0020, що розташована по вул. Різдвяній, 33 у Холодногірському районі м.Харкова.

За результатом археологічного дослідження 29.12.2021 за № 337-в/19-21, складеного співробітниками державного підприємства «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту археології НАН України, ґрунтового шару на території земельної ділянки об`єкти археологічної спадщини, які потребують подальшого дослідження та охорони, не виявлені.

Співробітниками обласного комунального закладу «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» складено Додаток 36 до паспорта об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків», охоронний номер 8828-Ха, а також Додаток 81 до облікової картки об`єкта культурної спадщини «Поселення Харків», охоронний номер 8828-Ха, згідно з якими зазначена вище земельна ділянка вилучається із складу пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків».

Рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, про вилучення пам`ятки місцевого значення «Поселення Харків» з Реєстру об`єктів культурної спадщини, у тому числі земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020, на цей час не приймалось.

У червні 2023 року, посилаючись на порушення інтересів держави, керівник Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації та Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) до Харківської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3, Товариства з обмеженою відповідальністю ФАРНАД, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення 17 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 20.12.2017 за № 877/17 «Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам України» в частині (п. 7 Додатку 1 до рішення 17 сесії 7 скликання Харківської міської ради від 20.12.2017 за № 877/17 «Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам України») шодо продажу ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13.02.2018, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. (номер у реєстрі нотаріальних дій 140), згідно з яким Харківською міською радою передано у власність покупця ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3 земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020 за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33, з одночасним припиненням речових прав ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 24.05.2018, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Десятніченко І.В. (номер у реєстрі нотаріальних дій 645), згідно з яким ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3 передало у власність покупця ТОВ «ФАРНАД» земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020 за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33, з одночасним припиненням речових прав ТОВ «ФАРНАД» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020;

- зобов`язати ТОВ «ФАРНАД » повернути у власність держави в особі Харківської обласної державної адміністрації (Харківської обласної військової адміністрації) земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що:

- земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 на час відведення її в приватну власність та на час звернення до суду не вилучена із Реєстру об`єктів культурної спадщини згідно з вимогами Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 за № 158, у зв`язку з чим знаходиться в межах пам`ятки археології;

- перебування земельної ділянки в межах пам`ятки археології виключає можливість її перебування у приватній власності;

- спірна земельна ділянка розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків», яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури України від 28.11.2013 № 1224, охоронний номер пам`ятки 8828-Ха;

- не приведення Харківською міською радою цільового призначення зазначеної вище земельної ділянки у відповідність до дійсного призначення не впливає на правовий режим цієї земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, оскільки за законом такий правовий режим пов`язаний з фактом знаходження на ній пам`ятки, а не з рішенням органу місцевого самоврядування;

- непогодження передачі земельної ділянки історико-культурного призначення у приватну власність з органами охорони культурної спадщини є підставою для визнання недійсним відповідного рішення органу місцевого самоврядування;

- чинність вказаного рішення сприяло неправомірному набуттю ТОВ Харківський центральний ринок торгівельний майданчик 3 та в подальшому ТОВ «ФАРНАД» права власності на земельну ділянку історико-культурного призначення державної форми власності, що є підставою для визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельної ділянки та повернення земельної ділянки.

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

У відповідності до положень статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної власності або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 127 Земельного кодексу України, органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 Земельного кодексу України, продаж громадянам і юридичним особам земельних ділянок державної (крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації) та комунальної власності для потреб, визначених цим Кодексом, провадиться місцевими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим або органами місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки (ч. 2 ст. 128 Земельного кодексу України).

Орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови (ч. 3 ст. 128 Земельного кодексу України).

Зі змісту пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною першою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (частина третя статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Участь прокурора у судовому процесі також регламентовано статтею 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове засування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

При цьому, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у даному випадку прокурор зазначає про те, що про виявлені порушення вимог чинного законодавства та намір представництва інтересів держави органами прокуратури у суді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Новобаварською окружною прокуратурою міста Харкова повідомлено Департамент культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) листами від 30.12.2021 за № 52-102-6723вих-21 та від 11.04.2023 за № 52-103-2344вих-23, а також Харківську обласну державну адміністрацію (Харківську обласну військову адміністрацію) листами від 31.12.202 за № 52-102-6727вих-21 від 11.04.2023 за № 52-103-2342вих-23.

Водночас, не зважаючи на сплив тривалого часу з моменту відчуження зазначеної вище земельної ділянки, Харківською обласною державною адміністрацією (Харківською обласною військовою адміністрацією) та Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації (Департаментом культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації) заходи, спрямовані на її повернення у власність держави, не було вжито, а своїм правом на звернення до суду з відповідним позовом зазначені особи не скористались.

Таким чином, наведене свідчить про те, що прокурором була надана можливість компетентному органу відреагувати на порушення інтересів держави щодо спірної земельної ділянки, зокрема, шляхом вчинення дій для виправлення ситуації та відновлення порушених інтересів держави, тому враховуючи те, що вказані інтереси держави до часу звернення до суду були не захищеними, у прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів позивачів у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 Земельного кодексу України, підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у проданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що підстави для відмови в продажу земельної ділянки визначені в імперативному порядку.

Згідно з п. "д" ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України, однією з категорій земель є землі історико-культурного призначення.

Положеннями статті 53 Земельного кодексу України визначено, що до земель історико- культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Згідно приписів ст. 54 Земельного кодексу України, землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом.

Водночас, пам`яткоохоронне законодавство містить заборону щодо передачу у приватну власність земель, на яких розташовані пам`ятки археології.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" визначено, що пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю.

Згідно положень ч. 7 ст. 17 Закону України "Про охорону культурної спадщини" землі, на яких розташовані пам`ятки археології, перебувають у державній власності або вилучаються (викуповуються) у державну власність в установленому законом порядку, за винятком земельних ділянок, на яких розташовуються пам`ятки археології - поля давніх битв.

Положеннями статті 1 Закону України "Про охорону археологічної спадщини" визначено, що пам`ятка археології - археологічний об`єкт національного або місцевого значення, занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону культурної спадщини", об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність.

Пам`ятка культурної спадщини - це об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (абз. 6 ч. 1 ст. 1 наведеного закону).

Частиною 1 ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини" встановлено, що землі, на яких розташовані пам`ятки, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, належать до земель історико-культурного призначення, включаються до державних земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землеустрою, іншої проектно-планувальної та містобудівної документації.

Відповідно до ч. 2 статті 24 Закону України "Про охорону культурної спадщини" режими використання пам`яток встановлює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини щодо пам`яток національного значення; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації щодо пам`яток місцевого значення.

Положеннями пункту 12 частини 2 статті 5 Закону України "Про охорону культурної спадщини" до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, належить визначення меж територій пам`яток національного значення та затвердження їх зон охорони, охоронюваних археологічних територій, історичних ареалів населених місць.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно листа Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 16.03.2021 № 05-25/700 на момент розгляду органом охорони культурної спадщини землевпорядної документації земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020 «Поселення Харків» мало юридичний статус щойно виявленого об`єкта.

Проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки надходив на розгляд органу охорони культурної спадщини - Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації, був розглянутий вказаний органом, погоджений, а «Поселення Харків» мало юридичний статус щойно виявленого об`єкта.

Водночас, на момент формування земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020, її реєстрації 29.01.2007, в державному земельному кадастрі була відсутня інформація про те, що спірна земельна ділянка належить до земель історико-культурного призначення, а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0020 у використанні земельної ділянки не визначені обмеження, пов`язані з її належність до земель історико-культурного призначення, та земель, що мають особливу цінність.

Право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «А/74-1» загальною площею 102,6 кв. м по вул. Різдвяній, 33 у м. Харкові було зареєстровано за ТОВ «Харківський Центральний ринок торгівельний майданчик 3» у зв`язку з фактом розташування на спірній земельній ділянці нежитлової будівлі літ. «А/74-1», яка належала на праві приватної власності другому відповідачу, а земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 не підлягала продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Наведене свідчить про те, що Харківська міська рада діяла на підставі чинного законодавства, в межах наданих повноважень прийняла оскаржуване рішення про відчуження земельної ділянки другому відповідачеві та не володіла будь-якою інформацією, що могла бути підставою для відмови в продажі земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції зазначає те, що умовою належності земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0020 до категорії земель історико-культурного призначення є саме розташування на ній об`єкта, визначеного статтями 53, 54 Земельного кодексу України, статті 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме: пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків».

Так, пам`ятка археології місцевого значення «Поселення Харків» занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України наказом Міністерства культури України від 28.11.2013 №1224, охоронний номер пам`ятки 8828-Ха.

Згідно п. 3 додатку 6 наказу Міністерства культури України від 28.11.2013 № 1224 до Переліку об`єктів культурної спадщини в Харківській області, що заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення внесений об`єкт «Поселення Харків» за адресою: Фортеця розташована в місці злиття річок Харків та Лопань, Посад розміщується на лівому та правому берегах річки Лопань та річки Харків як Пам`ятка археології з охоронним номером 8828-Ха це всі дані про пам`ятку, які містяться в Реєстрі об`єктів культурної спадщини.

Натомість проект землеустрою з організації та встановлення меж пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків» на час ухвалення спірного рішення Харківської міської ради та на час розгляду справи судом позивачами не розроблявся.

Обставинами справи встановлено та не заперечується прокурором, що на замовлення ТОВ «Фарнад» Державним підприємством «Науково-дослідний центр «Охоронна археологічна служба України» Інституту Археології Національної академії наук України проведено наукове археологічне дослідження частини пам`ятки археології місцевого значення Поселення Харків (охор. № 8828-Ха), яка обмежена земельною ділянкою площею 0,0176 га кадастровий номер :01:006:0020, що розташована по вул. Різдвяній, 33 м. Харкова для експлуатації та обслуговування магазину, за результатом якого складено висновок від 29.12.2021 № 337-в/19-21.

Так, згідно вказаного висновку в результаті археологічних досліджень ґрунтового шару на території земельної ділянки об`єкти археологічної спадщини, які потребують подальшого дослідження та охорони не виявлені. Ділянка досліджена в наземних обсягових формах, на всій площі і по всій глибині культурного шару і при цьому не виявлено об`єктів культурної спадщини, які підлягають консервації або музеєфікації на місці та подальшому використанню.

Отже, використання земельної ділянки для вказаних цілей не суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

На підставі висновку про результати наукового археологічного дослідження від 29.12.2021 № 337-в/19-21 Департаментом культури і туризму Харківської обласної адміністрації додатком до облікової картки об`єкта культурної спадщини Поселення Харків № 81 від 26.01.2022 та додатком до Паспорту об`єкта культурної спадщини Поселення Харків № 36 від 26.01.2022 визначено межі території пам`ятки археології місцевого значення Поселення Харків, в які не потрапила земельна ділянка площею 0,0176 га кадастровий номер :01:006:0020, тобто її вилучено з меж пам`ятки археології Поселення Харків.

Відповідно до листа Харківської обласної державної адміністрації обласної адміністрації від 12.08.2022 № 01-04/739-2/1079В спірна земельна ділянка знаходиться поза межами історичного ареалу та зон охорони пам`яток архітектури, містобудування, науки і техніки м. Харкова.

У відповідності до відомостей листа Українського державного науково-дослідного та проектного інституту «Укрндіпроекстреставрація» від 31.08.2022 № 60/А зазначено, що межі пам`ятки археології місцевого значення «Поселення Харків» у графічній частині науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичного ареалу м. Харкова відображені згідно вихідних даних станом на грудень 2018, наданих замовником - органами охорони культурної спадщини Харківської обласної державної адміністрацій.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що не приведення органами охорони культурної спадщини науково-проектної документації з визначення меж і режимів використання зон охорони пам`яток та історичного ареалу м. Харкова, а також іншої документації та інформації у відповідність до актуальних меж пам`ятки археології «Поселення Харків» не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки вказані обставини не залежать від волі відповідачів, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

Стосовно позовної вимоги прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу землі та повернення спірної земельної ділянки, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, станом на 16.03.2021 Департамент культури та туризму Харківської обласної державної адміністрації у своїй відповіді заступнику керівника Харківської обласної прокуратури за вих. №05-25/700 зазначає, що земельні ділянки, про які йдеться у запиті прокурора (в тому числі і спірна земельна ділянка) частина розташована в межах пам?ятки, частина не потрапляє в межі пам?ятки, частина потрапляє частково.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в листі-запиті, адресованому Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації від 26.08.2022 року за вих. №52-99-ІО22 вих-22, прокурор зазначає, що згідно з інформацією обласного комунального закладу «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» від 23.08.2022 за №01-53/306, спірна земельна ділянка на цей час розташована поза межами пам?ятки археології місцевого значення «Поселення Харків» (охоронний номер 8828-Ха), оскільки в 2021 році по всій площі вказаних земельних ділянок здійснено наукове археологічне дослідження пам`ятки археології (згідно висновків ДП «НДЦ «ОАСУ» ІА НАН України №336-в/19-21 від 29.12.2021).

Згідно відповіді Департаменту культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації від 26.09.2022 № 05-25/301/1В спірна ділянка вилучена з меж пам?ятки археології «Поселення Харків» у відповідності до вимог абз. 3 ст. 15 Закону України «Про охорону культурної спадщини» 26.01.2022 в результаті дослідження на всій площі і по всій глибині культурного шару пам`ятки (додаток до облікової картки об?єкту культурної спадщини №81 від 26.01.2022 та додаток до паспорту об`єкта культурної спадщини №36 від 26.01.2022). Вказана земельна ділянка на даний час перебуває поза межами пам`ятки археології місцевого значення Поселення Харків; до земель історико-культурного призначення у відповідності до законодавства України не належить.

Факт вилучення спірної земельної ділянки з меж пам`ятки археології Поселення Харків у 2022 році підтверджується також відповіддю ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини» від 21.09.2022 вих. № 01-53/396.

Згідно відомостей листа від 07.07.2023 № 05-25/990 Харківської обласної військової адміністрації Департаментом культури та туризму повідомлено ТОВ «Фарнад» про те, що на теперішній час земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 по вул. Різдвяній, 33, м. Харкові не є пам`яткою археології місцевого значення «Поселення Харків».

Беручи до уваги наведене, станом на момент подачі прокурором позову до суду земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 по вул. Різдвяній, 33, м. Харків, що належить на праві приватної власності ТОВ «Фарнад», дійсно не перебуває в межах пам?ятки археології.

ТОВ «Фарнад» за власний рахунок проведено наукове археологічне дослідження на земельній ділянці з кадастровим номером :01:006:0020, за результатами якого об`єкти археологічної спадщини, які потребують подальшого дослідження та охорони, на спірній земельній ділянці не виявлені, у зв`язку з чим органом охорони культурної спадщини 26.01.2022 визначено межі території пам`ятки місцевого значення «Поселення Харків» за винятком спірної земельної ділянки.

Крім того, за ТОВ «Фарнад» зареєстровано право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «А/74-1» загальною площею 102,6 кв. м по вул. Різдвяній, 33 у м. Харкові, відповідач користується спірною земельною ділянкою без будь-яких обмежень та є добросовісним набувачем земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, а жодних фактів зловживань з його боку, спрямованих на протиправне заволодіння земельною ділянкою, матеріали справи не містять.

У даному випадку втручання держави в право третього відповідача на мирне володіння майном як намагання виправити допущену органом влади в минулому помилку не може перекладати на громадянина всі її негативні наслідки.

Статтею 17 закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких дала Верховна Рада, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За змістом положень статті 1 Першого протоколу до конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Концепція майна в розумінні ст. 1 Першого протоколу до конвенції має автономне тлумачення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві. Певні права та інтереси, що становлять активи, також можуть уважатися правом власності, а отже, і «майном».

У практиці Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує таке втручання легітимну мету; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним такій меті.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм.

Якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів. Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення загального ("суспільного", "публічного") інтересу, яким може бути, зокрема, інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Крім того, Європейський суд з прав людини також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства може становити суспільний (загальний) інтерес (рішення у справі "Tregubenko v. Ukraine" від 02.11.2004, заява № 61333/00, пункт 54).

Критерій "пропорційності" передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо добросовісна особа несе "індивідуальний і надмірний тягар". При цьому з питань оцінки пропорційності Європейський суд з прав людини, як і з питань наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку сферу розсуду, за винятком випадків, коли такий розсуд не ґрунтується на розумних підставах.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Зазначені правила мають тлумачитися у світлі загального принципу першого правила, але друге та третє стосуються трьох найважливіших суверенних повноважень держави: права вилучати власність у суспільних інтересах, регулювати використання власності та встановлювати систему оподаткування. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало заходів втручання у право мирного володіння майном.

Обставини даної справи свідчать, що третій відповідач є власником спірної земельної ділянки, якою володіє та правомірно користувався на праві власності майном за цільовим призначенням, у межах норм, передбачених законом, на підставі законного рішення першого відповідача.

Також, як зазначено вище, на спірній ділянці розташоване нерухоме майно третього відповідача, земельна ділянка надана останньому в межах фактичного землекористування, а набуття ТОВ «Фарнад» у власність ділянки права та інтереси держави, територіальної громади, сусідніх землекористувачів не порушуються.

У відповідності до зазначеного, позбавлення права власності третього відповідача на земельну ділянку фактично не має державного чи суспільного інтересу, оскільки з володіння останнього вона не вибуває, а лише призведе до необхідності повторного проходження процедури набуття у власність не з вини третього відповідача, а внаслідок недбальства державних органів.

Таким чином, наведене дає підстави для висновку про те, що втручання держави в право третього відповідача на мирне володіння майном, зважаючи на тривале добросовісне користування ділянкою відповідачем, який протиправних дій для заволодіння нею в певному розмірі не вчиняв, має ознаки непропорційного втручання в право третього відповідача на мирне володіння майном, про що обґрунтовано зазначено судом першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що намір прокурора виправити допущену в минулому органом влади помилку не може мати наслідком непропорційне втручання в нове право третього відповідача та перекладати на нього всі негативні наслідки такої помилки, адже задоволення позову з формальних підстав покладатиме надмірний індивідуальний тягар на особу, яка володіє ділянкою протягом тривалого часу та порушить справедливий баланс інтересів сторін.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та беручи до уваги те, що земельна ділянка з кадастровим номером :01:006:0020 по вул. Різдвяній, 33, м. Харкові не є пам`яткою археології місцевого значення Поселення Харків, а третій відповідач відкрито користується спірною земельною ділянкою без будь-яких обмежень, є добросовісним набувачем земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно, а жодних фактів зловживань з боку третього відповідача, спрямованих на протиправне заволодіння земельною ділянкою, обставинами справи не встановлено, а також зважаючи на те, що у даному випадку задоволення позову прокурора буде фактично непропорційним втручанням у право на мирне володіння майном ТОВ "Фарнад", судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог прокурора.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли своє підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення та не є підставою для його скасування.

Оскільки місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було дотримано норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваного судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а тому рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23 слід залишити без змін.

У відповідності до статті 129 ГПК України витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вх. 2276Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 27.09.2023 у справі №922/2320/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.12.2023

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко