ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.12.2023м. СумиСправа № 920/570/23
Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,
Розглянувши матеріали справи № 920/570/23
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
про стягнення 3975141 грн 31 коп.
про розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна,
за участю представників:
від позивача Кузченко Т.М.;
від відповідача Скубира О.М.;
від 3-х осіб 1) Кононенко Р.В.;
2) не з`явився;
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
До клопотання додані копії договору про надання правової допомоги від 02.05.2023, акта приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг від 07.11.2023, меморіального ордера № 20 від 12.05.2023, довіреності № 440 від 02.01.2023, докази направлення клопотання представнику АТ Насосенергомаш - Скубирі О.М.
Згідно зі ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Рішенням у справі № 920/570/23 від 13.11.2023 Господарський суд Сумської області позов задовольнив частково. Стягнув з Акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш (40011, м. Суми, пл. Привокзальна, 1, ) на користь Акціонерного товариства Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування (40003, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2, код ЄДРПОУ 00220 грн 04 коп. боргу, 540761 грн 87 коп. пені, 162821 грн 56 коп. 7% штрафу, 45254 грн 67 коп. 3% річних, 191631 грн 06 коп. інфляційних втрат, 56529 грн 18 коп. витрат зі сплати судового збору. В іншій частині позову відмовив. У задоволенні зустрічного позову відмовив.

Ухвалою від 23.11.2023 Господарський суд Сумської області призначив клопотання представника Акціонерного товариства Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування, адвоката Кузченко Тетяни Миколаївни, про стягнення судових витрат (вх. № 4363 від 10.11.2023) у справі № 920/570/23 до розгляду у судовому засіданні на 27.11.2023, 12:30.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 12:22 до 14:04 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу Тривога. Сумська область), судове засідання у справі 27.11.2023 о 12:30 не відбулось. Ухвалою від 27.11.2023 Господарський суд Сумської області призначив розгляд клопотання (вх. № 4363 від 10.11.2023) у справі № 920/570/23 у судове засідання на 04.12.2023, 14:00.

В судовому засіданні 04.12.2023 представник позивача підтримала подане клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Представник відповідача просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Представник третьої особи - Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в судовому засіданні підтримав подане позивачем клопотання.

Представник третьої особи - Фонду державного майна України в судове засідання не прибув.

Розглянувши матеріали справи, суд установив:

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 5, 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З поданого клопотання представника позивача вбачається, що 02.05.2023 між адвокатом Кузченко Тетяною Миколаївною та AT "ВНДІАЕН" укладено договір про надання правової допомоги № 2, за яким надається правова допомога в господарській справі, а саме: підготувати та подати до суду позовну заяву до AT «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про стягнення заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15 вересня 2009 року в розмірі 2828143 грн 04 коп. та штрафних санкцій, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3 вказаного договору, гонорар адвоката за підготовку та подання позовної заяви до АТ «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» про стягнення заборгованості за договором оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15 вересня 2009 року в розмірі 2828143 грн 04 коп. та штрафних санкцій, а також ведення справи у суді складає 15000 грн 00 коп.

Зобов`язання клієнта з оплати гонорару та фактичних витрат виникає після підписання цього договору, шляхом перерахування коштів на банківські реквізити адвоката, які вказані у цьому договорі.

AT "ВНДІАЕН", згідно договору про надання правової допомоги № 2 від 02.05.2023, перераховано на рахунок адвоката Кузченко Т.М. 12.05.2023 року 15000 грн 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 20 від 12.05.2023 AT «Кредо Банк», у якому відкрито рахунок адвоката.

07.11.2023 між адвокатом Кузченко Тетяною Миколаївною та AT "ВНДІАЕН" підписано акт приймання-передачі виконаних робіт та наданих послуг, згідно якого клієнтом оплачено адвокату у повному обсязі вказані роботи та надані послуги згідно договору про надання правової допомоги № 2 від 02.05.2023 року, претензій немає.

Адвокат Кузченко Т.М. надала детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом у справі № 920/570/23:

надання правової інформації та консультування клієнта щодо стягнення заборгованості за договором - 30 хв;

підготовка позовної заяви до суду про стягнення з AT «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» заборгованості за надані послуги за договором оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15 вересня 2009 року в розмірі 2828143,04 грн., пені в розмірі 747290,98 грн., штраф у розмірі 7% у розмірі 162821,56 грн., 3 % річних в розмірі 45254,67 грн. інфляційних нарахувань в розмірі 191631,06 грн., що становить загальну суму 3975141,32 грн. - 10 год;

оформлення та копіювання документів для суду та для відповідача - 2 год;

направлення позовної заяви замовною кореспонденцією на адресу відповідача -30 хв;

опрацювання відзиву на позовну заяву у справі № 920/570/23 та підготовка на нього відповіді, направлення відповіді на відзив відповідачу та до суду - 5 год;

підготовка відзиву на зустрічну позовну заяву AT «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» у справі № 920/570/23 про розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна № 5772 від 15 вересня 2009 року - 5 год;

підготовка відповіді на заперечення AT «Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш» у справі № 920/570/23 - 1 год;

підготовка клопотання про залучення у справу № 920/570/23 третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Фонд державного майна України - 30 хв;

направлення позовної заяви у справі № 920/570/23 з додатками, відповіді на відзив, відповіді на заперечення з додатками, відзиву на зустрічну позовну заяву з додатками на адресу третіх осіб: Фонду державного майна України та АРМА - 30 хв.;

вчинення процесуальних дій, пов`язаних з розглядом справи;

участь у судових засіданнях в якості представника позивача - 1 год.

Загалом адвокатом у справі № 920/570/23 витрачено 26 годин робочого часу, адвокат та клієнт погодили, що оплата послуг адвоката проводиться не погодинно, а у фіксованому розмірі і складає 15000 грн 00 коп.

Про подання відповідних доказів позивач заявив безпосередньо у позовній заяві. Позивач вказав, що орієнтовний розмір витрат на правову допомогу адвоката становить 15000 грн 00 коп.

Згідно ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 632 Цивільного кодексу України унормовано поняття ціни договору. Так, за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Представник відповідача письмових заперечень проти клопотання позивача суду не подав, в судовому засіданні просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що правова допомога адвоката не є неминучими витратами для позивача, з огляду на наявність у штаті АТ "ВНДІАЕН" юридичного бюро підприємства та завідувача вказаного бюро - Денисенка Романа Вікторовича, який брав участь у судових засіданнях у цій справі, представляючи інтереси позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

В рішенні Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) (щодо справедливої сатисфакції) від 01.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" суд послався на те, що угоди про виплату адвокату частки від виграшу об`єднують лише заявника і його адвоката. Проте така угода не є обов`язковою для ЄСПЛ, який має не лише оцінити розмір судових витрат з точки зору їх дійсності, але й дати оцінку умові розумності їх розміру. Внаслідок цього, ЄСПЛ зробив висновок про те, що він буде ґрунтуватися на інших доказах, зокрема на кількості годин, витрачених на роботу, кількість адвокатів, які знадобилися для ведення справи, а також на розмірах їх гонорарів.

Стягнення витрат на професійну правничу допомогу є не лише компенсацією стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених нею витрат, але й у певному сенсі має спонукати іншу сторону, утримуватися від подання безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб (постанови від 05.09.2019 у справі № 826/841/17, від 24.10.2019 у справі № 820/4280/17, від 25.10.2019 у справі № 826/13270/16).

Відповідно до ст. 59 Конституції України та правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні № 13-рп/2000 від 16.11.2000, кожен має право на професійну правничу допомогу; кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Таким чином, положення статті 59 Конституції України слід розуміти, як право людини/юридичної особи вибирати захисником своїх інтересів фахівця у галузі права, який відповідно до закону може надавати правову допомогу.

Дослідивши подані заявником докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши відповідність цієї суми критеріям реальності, розумності розміру витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витрачений час та обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідно до ст. 59 Конституції України та ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що заявлений відповідачем до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу у цій справі є обґрунтованим, відповідає критеріям розумності, співмірності та пропорційності, тому, з урахуванням усіх встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що справедливим та співрозмірним є стягнення з відповідача - АТ "Насосенергомаш" на користь позивача АТ "ВНДІАЕН" - витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн 00 коп.

Керуючись ст. 2, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Акціонерного товариства Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування Насосенергомаш (40011, м. Суми, пл. Привокзальна, 1, ) на користь Акціонерного товариства Науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут атомного та енергетичного насособудування (40003, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 2, ) 15000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене та підписане суддею 07.12.2023.

Суддя Є.А. Жерьобкіна