РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.11.2023Справа № 910/10886/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання"

до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго"

про стягнення 192277120,38 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Секретар судового засідання Літовка М.В.

Представники сторін:

від позивача: Аксарін Р.М.

від відповідача: Сокуренко А.Ю.

від третьої особи: Кулешова Л.В.

У судовому засіданні 27.11.2023 в порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" про стягнення 192277120,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не належним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати вартості спожитої електричної енергії за публічним договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Ухвалою суду від 17.07.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

20.07.2023 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 17.07.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.08.2023.

В підготовчому засіданні, що відбулось 17.08.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 12.10.2023 року.

22.08.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, вказуючи, що між сторонами відсутні договірні відносини, крім того відповідач не споживав електричну енергію у визначений позивачем період, оскільки, його потужності були окуповані з 15.06.2022.

12.10.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.

12.10.2023 від позивача надійшло два аналогічних клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, а саме Приватне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго".

В підготовчому судовому засіданні, що відбулось 12.10.2023 суд ухвалив відкласти підготовче судове засідання до 09.11.2023 та залучити третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго".

26.10.2023 позивачем подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких він заперечує проти прийняття судом відзиву до уваги та висловлено заперечення по суті відзиву.

На виконання ухвали від 12.10.2023 третьою особою подано до суду письмові пояснення від 02.11.2023.

09.11.2023 відповідач надав до суду клопотання про залишення позову заявника без розгляду з додатками.

09.11.2023 від відповідача надійшло заперечення з доданими письмовими доказами, в якому відповідач підтримав заперечення викладені у відзиві та крім того зазначив, що відповідачем було повідомлено позивача, третю особу та військову адміністрацію про необхідність відключення електроживлення потужностей відповідача, оскільки, вони окуповані, а сам відповідач не споживає електричну енергію після 15.06.2022.

В підготовчому засіданні 09.11.2023 судом вирішується клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, мотивоване тим, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Суд протокольною ухвалою 09.11.2023 відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки до позову долучено докази направлення позовних матеріалів відповідачу, крім того, ГПК України не передбачено зазначеної відповідачем підстави для залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 09.11.2023 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 27.11.2023.

13.11.2023 через канцелярію суду від відповідача надійшли заперечення з долученими до них доказами.

27.11.2023 від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів та заява про надання пояснень по справі.

В судовому засіданні 27.11.2023 представником відповідача заявлено клопотання про долучення доказів та пояснень, поданих 27.11.2023.

Представник позивача та третьої особи заперечували проти задоволення клопотання.

Відповідно до ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Позивачем не обґрунтовано обставин щодо неможливості подання доказів в підготовчому провадженні, в зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про долучення доказів. Письмові пояснення відповідача суд долучає до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 27.11.2023 підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві та інших заявах по суті спору.

Представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених у заявах по суті спору.

Третя особа підтримала подані нею пояснення.

Відповідно до ст. 217 ГПК України про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів.

В судових дебатах представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2022 позивач отримав від третьої особи лист № 007-72/3070, що до нього переводиться споживач Підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат", з зазначенням переліку ЕІС кодів ТКО, починаючи з 23.06.2022.

Отже, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачання" про присвоєння з 23.06.2022 постачальнику ТОВ «Паверсток» статусу «Дефолтний» та відповідно обсяги споживача ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат", постачальником якого був ТОВ "Паверсток", покладені на ТОВ "Запоріжжяелектропостачання", як постачальника універсальних послуг.

Позивач вказує, що на підставі наказу № 148 від 13.04.2022 "Про врегулювання питань щодо постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану" (далі Наказ № 148), Правил роздрібного ринку електричної енергії та публічного договору, який розміщений на офіційному сайті електропостачальника, між позивачем та відповідачем виникли договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідач направив позивачу лист № 06-22/20 від 28.06.2022, в якому повідомлялось, що з 15.06.2022 на території Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" з`явилась окупаційна адміністрація і підприємство втратило контроль за виробничими потужностями комбінату, окремо у листі вказувалось, що з 15.06.2022 Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" припиняє закупівлю електроенергії за існуючими договорами, адже у нього відсутній контроль за виробництвом і відповідним обладнанням, а електроенергія, що поставляється, протиправно використовується окупаційною адміністрацією.

У відповідь на лист № 06-22/20 від 28.06.2022 ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» у листі № 2758 від 01.07.2022 повідомило Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат", що відповідно до «Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану», затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148, точки комерційного обліку за договорами № 799, 85, 175 передано на поставку до ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» з 23.06.2022 і ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» в повному обсязі виконує обов`язки з постачання електричної енергії, а отже відповідач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію.

Листом від 16.05.2023 № 007-66/2804 третя особа підтвердила позивачу обставини щодо поставки Підприємству з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" за період з 23.06.2022 по 22.11.2022 електричної енергії у кількості 44361284 кВт/год.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату електричної енергії: № 45_85/11ПУП від 31.05.2023 за листопад 2022 на суму 12966455,28 грн, № 45_85/10ПУП від 31.05.2023 за жовтень 2022 на суму 26873961,89 грн, № 45_85/09ПУП від 31.05.2023 за вересень 2022 на суму 31692745,54 грн, № 45_85/08ПУП від 31.05.2023 за серпень 2022 на суму 54359815,00 грн, № 45_85/07ПУП від 31.05.2023 за липень 2022 на суму 53735975,20 грн, № 45_85/06ПУП від 31.05.2023 за червень 2022 на суму 12648167,47 грн. Як зазначено в рахунках, вони виставлені на підстав договору № 85 від 23.06.2022 комерційна пропозиція Універсальна.

Позивачем складено акти приймання-передавання товарної продукції за договором про постачання електричної енергії споживачу № 85 від 23.06.2022: № б/н від 31.05.2023 за листопад 2022 на суму 12966455,28 грн, № б/н від 31.05.2023 за жовтень 2022 на суму 26873961,89 грн, № б/н від 31.05.2023 за вересень 2022 на суму 31692745,54 грн, № б/н від 31.05.2023 за серпень 2022 на суму 54359815,00 грн, № б/н від 31.05.2023 за липень 2022 на суму 53735975,20 грн, № б/н від 31.05.2023 за червень 2022 на суму 12648167,47 грн. Загальна вартість електроенергії згідно перелічених актів становить 192277120,38 грн.

01.06.2023 позивач звернувся до відповідача з листом з долученими рахунками за спожиту електричну енергію та актами приймання-передачі товарної продукції за період з червня по листопад 2022 відповідно до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Позивач просив підписати акти та оплатити рахунки.

Відповідач акти не підписав, рахунки не оплатив, проти наявності заборгованості заперечував у листах № 20/254 від 12.07.2022, № 07-22/23 від 28.07.2022, № 20/80 від 05.07.2022, № 20/81 від 07.07.2022.

Позивач звернувся з даним позовом, в зв`язку з не сплатою відповідачем вартості електричної енергії за період з червня по листопад 2022 у сумі 192277120,38 грн, спожитої на підставі публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Як зазначено позивачем та не заперечно і не спростовано відповідачем ТОВ "Запоріжжяелектропостачаня" є постачальником універсальних послуг.

Відповідно до п. 3, 4 Наказу № 148 переведення на постачальника універсальних послуг (далі - ПУП) здійснює оператор системи розподілу/передачі (далі - оператор системи) шляхом зміни записів у власному реєстрі точок комерційного обліку з відповідним дублюванням інформації в централізованому реєстрі точок комерційного обліку адміністратора комерційного обліку. Про зміну записів в реєстрах точок комерційного обліку оператор системи повідомляє ПУП протягом доби з моменту цих змін. До повідомлення додається витяг з централізованого реєстру точок комерційного обліку щодо даних, необхідних для здійснення комерційних розрахунків із споживачем електричної енергії. Оператор системи інформує споживача про зміну постачальника електричної енергії протягом 5 робочих днів від дати зміни записів в реєстрах точок комерційного обліку. ПУП зобов`язаний здійснювати постачання електричної енергії споживачу електричної енергії відповідно до пункту 2 цього Положення (незалежно від величини договірної потужності його електроустановок) з дня наступного за днем припинення постачання попереднім постачальником. Постачання електричної енергії таким споживачам здійснюється ПУП за ціною універсальної послуги для малих непобутових споживачів, а спожиті обсяги електричної енергії включаються в обсяг електричної енергії, спожитої споживачами універсальної послуги - малими непобутовими споживачами. Споживач та ПУП зобов`язані оформити договірні відносини протягом 10 робочих днів з дня зміни записів в реєстрах точок комерційного обліку або шляхом приєднання до публічного договору, який затверджується НКРЕКП.

Третя особа, як оператор систем розподілу, повідомив позивача, як постачальника універсальних послуг, про переведення на нього споживачів підприємства, оголошеного дефолтним, зокрема і відповідача, шляхом зміни записів у власному реєстрі точок комерційного обліку.

Однак, позивач та відповідач протягом 10 днів не оформили свої договірні відносини, доказів зворотного суду не надано.

Приєднання ж до публічного договору здійснюється споживачем у наступному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до п. 7 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі ПРРЕЕ) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

З поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що відповідач не подавав позивачу заяву-приєднання до публічного договору, не оплачував виставлених позивачем рахунків та не споживав фактично електричну енергію в період з червня по листопад 2022.

Обставини щодо не споживання електричної енергії крім уже зазначеного підтверджуються наступним.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан.

З 26.02.2022 війська російської федерації тимчасово окупували територію Василівського району Запорізької області, на якій знаходяться виробничі потужності Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат".

Факт тимчасової окупації підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» .

Після початку російської агресії відповідачем було прийнято накази по підприємству № 110 від 01.03.2022 «Про оголошення простою», № 118 від 16.03.2022 «Про продовження терміну дії наказу № 110 від 01.03.2022», № 125 від 28.03.2022 «Про оголошення простою», № 128/2 від 04.04.2022 «Про оголошення простою».

Також відповідачем було прийнято накази № 130 від 15.06.2022 "Про зміну в організації ведення виробничої діяльності" та наказ № 131 від 16.06.2022 «Про оголошення простою працівникам».

Відповідач направив третій особі лист № 06-22/12 від 15.06.2022, в якому повідомлялось, що у зв`язку із фактичною втратою контролю над виробничими потужностями, які розташовані на тимчасово окупованій території з 15.06.2022 Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" припиняє закупівлю електроенергії за договорами з ТОВ «Паверсток» № 32437 від 31.03.2022 та № 32438 від 07.04.2022, а також за будь-якими іншими договорами, і постачання електроенергії на об`єкти Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат", починаючи з 15.06.2022 не є споживанням електроенергії підприємства та не буде оплачене.

Протоколом № 9 від 22.07.2022 засідання обласної робочої групи з погодження відключення електричної енергії певним категоріям споживачів у період воєнного стану Запорізької облдержадміністрації було прийнято рішення про погодження відключення від електричної енергії Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" у зв`язку із втратою контролю через окупацію рф. Суд наголошує, що на засіданні в тому числі були присутні представник ТОВ "Запоріжжяелектропостачаня" та ПАТ "Запоріжжяобленерго".

ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат" повідомило органи державної влади, правоохоронні органи, обласну військову адміністрацію про втрату контролю над виробничими потужностями та майном (заява ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат" № 20/58 від 15.06.2022 до Запорізької ОДА, заява ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат" № 20/56 від 15.06.2022 до Головного управління національної поліції в Запорізькій області, Запорізької обласної прокуратури, заява ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат" № 20/55 від 15.06.2022 до головного управління національної поліції в Запорізькій області, управління СБУ в Запорізькій області, запорізької обласної прокуратури, заява ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат" № 20/64 від 15.06.2022 до МВС України), а також 22.06.2022 в газеті Верховної Ради України «ГОЛОС «УКРАЇНИ» в №127(7877) було опубліковано відповідне оголошення.

Про відсутність договірних відносин з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» і ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат", а також підстав для здійснення постачання електричної енергії, нарахування плати за поставлену електроенергію і проведення розрахунків ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат" неодноразово повідомляло ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» у листах № 20/254 від 12.07.2022, № 07-22/23 від 28.07.2022, № 20/80 від 05.07.2022, № 20/81 від 07.07.2022.

Отже ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат", внаслідок повного припинення закупівлі електроенергії у зв`язку із втратою контролю над виробничими потужностями підприємства, не укладало з ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» договору на постачання електричної енергії та не приєднувалося до публічного договору, оплати рахунків, отриманих від постачальника універсальної послуги не проводило, фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії не здійснювало. Тобто не акцептувало оферту повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій та висловило заперечення проти укладання такого договору взагалі, що свідчить про відсутність договірних відносин з постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» і ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат", а також підстав для здійснення постачання електричної енергії, нарахування плати за поставлену електроенергію і проведення розрахунків.

Суд також відзначає, що наявність договору на розподіл електричної енергії між відповідачем та третьою особою не свідчить про наявність договірних відносин між позивачем та відповідачем з приводу постачання електричної енергії.

При звернені з позовом позивач посилався на п. 9 Наказу № 148 в підтвердження обставин споживання відповідачем електричної енергії та їх обсягів.

Пункт 9 Наказу № 148 передбачає, що обсяги споживання електричної енергії визначаються з урахуванням таких особливостей: 2) обсяги споживання електричної енергії на територіях, на яких ведуться бойові дії, або на тимчасово окупованих територіях визначаються: з урахуванням фактичних показів лічильника(ів) у разі отримання таких показів за допомогою засобів дистанційної передачі даних (АСКОЕ) або переданих споживачем чи персоналом оператора системи, або постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або постачальником електричної енергії (для населення); приймаються рівними нулю за період(и) відсутності електропостачання тривалістю більше ніж 24 години в розрахунковому періоді для споживачів, об`єкти яких заживлені від певного вузла/району/області електричних мереж оператора системи, з яких був відсутній відпуск електричної енергії споживачам; приймаються рівними нулю - з дня пошкодження/руйнування електроустановки споживача до непридатного для споживання стану відповідно до підтвердженої оператором системи або Держенергонаглядом заяви споживача; у порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку електричної енергії, для кожної категорії споживачів (побутові, малі непобутові, інші непобутові) за їх середньодобовим споживанням в аналогічному періоді попереднього року із застосуванням коефіцієнта приросту/зниження споживання електричної енергії, розрахованого для відповідного періоду та території ліцензованої діяльності оператора системи, що здійснюють розподіл електричної енергії відповідному споживачу. Коефіцієнт приросту/зниження споживання електричної енергії розраховується у відносних одиницях з точністю до чотирьох цифр після коми, як співвідношення величин обсягу відпуску електричної енергії споживачам у розрахунковому місяці за наявними у оператора системи фактичними даними станом на перше число календарного місяця, наступного за розрахунковим, до величини обсягу відпуску електричної енергії споживачам в аналогічному розрахунковому місяці попереднього року у відповідному вузлі/районі/області електричних мереж оператора системи.

Дійсно, оскільки, електроустановки відповідача не були зруйновані та відключені від електропостачання, споживання електричної енергії мало б визначатись за показниками лічильників або за середньодобовим споживанням у аналогічному періоді.

Проте, позивачем не враховано приписів п. 8 Наказу № 148 відповідно до якого відключення певних категорій споживачів здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) об`єкти, які перебувають на території (області, району, об`єднаної територіальної громади), на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих територіях України мають бути відключені оператором системи за зверненням споживача та/або відповідної військової адміністрації на адміністративній території розташування об`єкта споживача у разі ризиків використання такого об`єкта державою-агресором. Операторам системи дозволяється обґрунтовано відмовляти електропостачальнику, споживачу та відповідній військовій адміністрації у здійсненні робіт з припинення електропостачання у випадку відсутності забезпечення безпеки виконання таких робіт; 2) учаснику роздрібного ринку електричної енергії забороняється відключення споживача без погодження відповідною військовою адміністрацією на адміністративній території розташування об`єкта споживача у разі, якщо об`єкт споживача забезпечує роботу: органів державної влади (Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, органи судової влади тощо); військових адміністрацій та органів місцевого самоврядування; військових частин та територіальних центрів комплектування і соціальної підтримки (в тому числі об`єкти, що використовуються для територіальної громади в умовах воєнного стану); телекомунікацій та зв`язку; закладів охорони здоров`я державної або комунальної форми власності; об`єктів ДСНС; об`єктів, що забезпечують тепло-, газо-, електро- та водопостачання; установ та органів юстиції; правоохоронних органів (органів внутрішніх справ, органів прокуратури, СБУ); підприємств повітряного, водного, автомобільного та залізничного транспорту; інших об`єктів, визначених відповідною військовою адміністрацією, у тому числі які виконують мобілізаційні завдання (замовлення) зі створення, виробництва, ремонту та постачання озброєння, боєприпасів, військової техніки, спеціальних комплектувальних виробів, а також виконують мобілізаційні завдання (замовлення) зі створення, виробництва та постачання матеріально-технічних засобів, а також ті, які використовуються для надання життєво важливих послуг для населення, задіяні у сфері забезпечення продуктами харчування, лікарськими засобами, споживчими та побутовими товарами. Учасник роздрібного ринку та оператор системи забезпечують зберігання та обробку інформації щодо таких об`єктів з додержанням вимог нормативно-правових актів щодо захисту інформації з обмеженим доступом.

Позивач не відключив електроустановок відповідача не зважаючи на повідомлення про необхідність відключення, в зв`язку з захопленням потужностей ПрАТ "Запорізький залізорудний комбінат" окупантами та не зважаючи на прийняття військовою адміністрацією рішення про відключення відповідача від постачання електричної енергії. Докази не можливості здійснення такого відключення чи надання споживачу і військовій адміністрації обґрунтованої відмови від відключення відповідача через небезпеку для життя і здоров`я працівників суду надані не були.

Суд відзначає, що навіть у разі подання суду доказів неможливості відключення електроустановок відповідача від електричної енергії, це не є підставою для покладення на відповідача витрат з вартості електричної енергії, яку він не споживав. Це є підставою для звернення з вимогою про таке відшкодування до держави-агресора.

З вищезазначеного суд дійшов висновку, що позивачем не доведено споживання відповідачем електричної енергії в період з червня по листопад 2022 на суму 192277120,38 грн та не доведено наявність договірних відносин між відповідачем та позивачем, а тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відмовляє у його задоволенні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів сторін суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно приписів ст. 129 ГПК України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжжяелектропостачаня" (69063, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 35, ідентифікаційний код 42093239) до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" (04116, м. Київ, вулиця Старо-Київська, 10-Г, корпус С, ідентифікаційний код 00191218) про стягнення заборгованості у розмірі 192277120,38 грн за спожиту електричну енергію за період з червня по листопад 2022 - відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 07.12.2023

Суддя І.В.Усатенко