ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м.Дніпро Справа № 912/1142/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

розглянувши в письмовому провадженні матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.08.2023 (повний текст рішення складено 06.09.2023, суддя Коваленко Н.М.) у справі №912/1142/23

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (далі - АТ "СГ "ТАС"), код ЄДР 30115243, просп. Берестейський, 65, м. Київ, 03117

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех" (далі - ТОВ "Агротех"), код 31715423, вул. Центральна, 17, с. Тишківка, Добровеличківський р-н, Кіровоградська обл., 27013

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:

ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 )

про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 112 709,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява АТ "СГ "ТАС" до ТОВ "Агротех" в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" 112 709,07 гривень матеріальної шкоди в порядку суброгації. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех", на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" 2684,00 грн судових витрат.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 31.08.2023, у даній справі, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами обставин належності транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом SCHMITZ, д.н. НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_1 у момент ДТП саме відповідачу.

У рішенні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2023 зазначено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_1 від 27.02.2019 з`ясовано, що автомобіль марки МАN НОМЕР_1 належить на праві власності ТОВ "ЗАХІДАГРО".

Проте, у тому ж рішенні вказано, що зі змісту полісу №АМ6816442 діючий на 23.08.2019 встановлено, що страховою компанією ТДВ СК "Альфа-Гарант" застраховано транспортний засіб МАN TGX18/440BL та власником є ОСОБА_2 .

Отже рішення суду містить суперечливу інформацію про власника зазначеного автомобіля, тоді як жодних доказів того, що саме відповідач є власником такого автомобіля або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо) здійснював його експлуатацію під час ДТП у розумінні ст. 1187 ЦК України до господарського суду не надано.

Не погодившись з зазначеним рішенням, через систему Електронний Суд, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить: поновити строк на апеляційне оскарження рішення; скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивача 6710,00 грн судових витрат (2684,00 судових витрат за розгляд в суді першої інстанції та 4026,00 грн судових витрат за розгляд апеляційною інстанцією).

Апелянт зазначає, що ТОВ «Агротех» уповноважив ОСОБА_1 23.08.2019 автомобілем MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом SCHMITZ, д.н. НОМЕР_2 здійснити перевезення вантажу з с.Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області до м. Одеси на підставі подорожнього листа від 13.08.2019 №232834, тобто вказані факти встановлені на основі офіційних документів, що наданні стороною відповідача в справі №387/558/22.

Тобто, встановлені обставини свідчать, що ТОВ «Агротех» мав в своєму законному володінні МАN НОМЕР_1 .

Зважаючи, що в момент ДТП ОСОБА_1 керував MAN д.н.з. НОМЕР_1 та мав при собі реєстраційний документ на цей транспортний засіб, подорожній лист від 13.08.2019 №232834 про перевезення вантажу свідчить про правомірність перебування транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом SCHMITZ, д.н. НОМЕР_2 у володінні роботодавця, а саме, відповідача ТОВ «Агротех», і не потребує доведення.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2023 по справі №387/558/22 (провадження №2/387/29/23) має преюдиційність для обставин справи № 912/1142/23.

Відповідачем та третьою особою відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.09.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Іванов О.Г., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 912/1142/23. Доручено Господарському суду Кіровоградської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 912/1142/23.

05.10.2023 матеріали даної справи надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.10.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.08.2023 у справі № 912/1142/23 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

11.10.2023 через систему Електронний Суд від представника Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" надійшла заява про виконання ухвали суду від 09.10.2023 та долучено до матеріалів справи платіжну інструкцію № 6104 від 27.09.2023 про оплату судового збору у розмірі 4026,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.08.2023 у справі № 912/1142/23. Призначено розгляд апеляційної скарги у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено матеріалами справи, 11.06.2019 ПрАТ "СГ "ТАС" укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00420636, предметом якого є страхування транспортного засобу MAN TGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 та Договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00420657, предметом якого є страхування транспортного засобу ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 .

23.08.2019 о 23 год. 05 хв. на а/д М-05 Київ-Одеса 381 км. +290 м. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ MAN TGX18/440BL, д.н. НОМЕР_3 з застрахованим напівпричіпом ZASLAW D652/00, д.н. НОМЕР_4 у складі автопоїзда та ТЗ MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом SCHMITZ, д. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2020 року по справі №387/803/19 гр. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У результаті зазначеної ДТП пошкоджено застрахований ТЗ MAN TGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 з застрахованим напівпричіпом ZASLAW D652/00, д.н. НОМЕР_4 у складі автопоїзда.

Враховуючи наявність Договору страхування, страхувальник пошкодженого ТЗ MAN TGX18/440BL, д.н. НОМЕР_3 та пошкодженого напівпричепу ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 звернувся до позивача з заявою про настання події.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля MANTGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №15739_21, відповідно до якого вартість ремонту MAN TGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 складає 204 903,64 грн.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого напівпричепа ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 , було проведено його огляд, про що складено акт огляду КТЗ та отримано звіт №82-09-19 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 125 060,22 грн.

Також, отримано рахунок №360 від 03.10.2019 року від СТО, згідно з яким вартість ремонту ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 складає 139 585,72 грн.

У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів, листів щодо спрямування суми страхового відшкодування від вигодонабувача застрахованого ТЗ MAN TGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 та застрахованого напівпричепа ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 складено розрахунки страхового відшкодування та страхові акти.

Відповідно до страхового акту з розрахунком страхового відшкодування №01682/21/919 розмір страхового відшкодування за пошкоджений MANTGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 складає 87 588,35 грн.

Відповідно до страхового акту з розрахунком страхового відшкодування №03310/21/919 розмір страхового відшкодування за пошкоджений ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 складає 123 120,72 грн.

Загалом фактичні витрати позивача за виплату страхового відшкодування застрахованих ТЗ MAN TGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 та напівпричіпа ZASLAW D652/00, д.н. НОМЕР_4 становить 210 709,07 грн.

Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант" згідно Полісу AM6816442 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу за пошкоджені ТЗ MAN TGX18/440BL, д.н. НОМЕР_3 та напівпричіп ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 .

Проте, ТДВ СК "Альфа-Гарант" задовольнило заяву позивача лише за ТЗ ZASLAW D652/00, д.н. НОМЕР_4 на суму 98 000,00 грн. (за мінусом франшизи у розмірі 2000,00 грн.), що покриває частину витрат позивача, що підтверджується платіжним дорученням №9348 від 11.06.2020 та №9347 від 11.06.2020, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": "Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого; Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін", враховуючи, що потерпілим (власником) ТЗ MANTGX 18/440BL, д.н. НОМЕР_3 та напівпричіпа ZASLAW D-652/00, д.н. НОМЕР_4 є одна і та особа, то виплата здійснювалась за один пошкоджений ТЗ.

На думку позивача, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 210 709,07 грн., при цьому Полісом AM6816442 покрито лише частину шкоди на суму 98 000,00 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 112 709,07 грн. = 210 709,07 грн. - 98 000,00 грн.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2023 року справа №387/558/22, за позовом ПрАТ "СГ "ТАС" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Агротех", ТДВ СК "Альфа-Гарант" про стягнення суми страхового відшкодування, встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ "Агротех" та виконував свої посадові обов`язки на момент ДТП.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оскільки предметом апеляційного оскарження в даному випадку є доказування обставини перебування транспортного засобу марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом SCHMITZ, д.н. НОМЕР_2 у володінні роботодавця, а саме, відповідача ТОВ "Агротех", та факт перебування винної у ДТП особи, гр. ОСОБА_1 , у трудових відносинах з відповідачем, а також суперечлива інформація про власника зазначеного автомобіля, тоді як жодних доказів того, що саме відповідач є власником такого автомобіля або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо) здійснював його експлуатацію під час ДТП у розумінні ст. 1187 ЦК України то відповідно до приписів ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість рішення лише в цій частині.

Спірні правовідносини є деліктним зобов`язанням, стосуються відшкодування роботодавцем шкоди, завданої його працівником під час виконання ним трудових обов`язків внаслідок ДТП, та регулюються положеннями статей 1166, 1187, 1188, 1172 ЦК України.

За загальними правилом частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно частини першої статті 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду".

Аналіз положень статей 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення у цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (у тому числі моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у статті 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у статті 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача.

Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Так, стаття 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, зокрема відповідно до частини другої, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 397 ЦК України передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Не є таким суб`єктом і не несе відповідальності перед потерпілим за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина перша статті 1172 ЦК України).

Положення частини першої статті 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (частина друга статті 1187 ЦК України).

У такому випадку обов`язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі (провадження) № 6-108цс13.

Факт перебування винної у ДТП особи, гр. ОСОБА_1 , у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Агротех» встановлений рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 14.02.2023 по справі №387/558/22. Крім того, належність керування транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричіпом SCHMITZ, д.н. НОМЕР_2 водієм ОСОБА_1 , який перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Агротех» на момент вчинення ДТП, підтверджується постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14.04.2020 року по справі №387/803/19. Вищезазначені обставинами сторонами не спростовані, тому факт того, що ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з відповідачем і керував транспортним засобом, у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, є таким, що встановлений судом.

З урахуванням статей 1187 та 1172 ЦК України належним відповідачем є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебував у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Таким чином, з огляду на встановлені судами обставини, колегія суддів вважає, що відповідач ТОВ «Агротех» як володілець транспортного засобу, на момент перевезення вантажу з с. Тишківка Добровеличківського району Кіровоградської області до м. Одеси відповідно до копії подорожнього листа від 13.08.2019 №232834, водія якого визнано винним у ДТП, а саме - ОСОБА_1 , в силу положень статей 1172, 1187, 1188, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а тому позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За встановлених вище обставин, судом першої інстанції оскаржуване рішення було прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з прийняттям нового рішення у справі.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.08.2023 у справі №912/1142/23 задовольнити.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.08.2023 у справі №912/1142/23 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» () на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () 112 709,07 грн матеріальної шкоди та 2 684,00 грн судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех» () на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» () 4026,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Кіровоградської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Кощеєв