РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.12.2023Справа № 910/14680/23

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

про стягнення 8 214, 16 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (надалі - відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 8 214, 16 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 1, 4, 9, 16, 27 Закону України «Про страхування», ст. 34, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 22, 524, 526, 527, 530, 993 Цивільного кодексу України обґрунтовані тим, що позивачем у силу положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, водієм якого скоєно дорожньо-транспортну пригоду, застрахована відповідачем на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач вказує, що обов`язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

03.10.2023 від МТСБУ, на виконання вимог ухвали суду, надійшли відомості щодо умов укладеного відповідачем страхового договору (полісу).

20.10.2023 від представника відповідача надійшов відзив, в якому останній заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до акту виконаних робіт № 3HRS024129 від 05.08.2022, в переліку запчастин (матеріалів) наданих АСП не зазначено «Диск колеса легкосплавний 17» на загальну вартість 8 852, 86 грн, а тому відповідач здійснив виплату страхового відшкодування за вирахуванням цієї суми, а саме в розмірі 26 177, 86 грн. Вказує, що акт виконаних робіт № 3HRS024129 від 20.09.2022 останньому надіслано не було, а тому у відповідача була відсутня можливість розглянути його та прийняти рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування. Вважає, що дана поведінка позивача свідчить про зловживання своїми правами.

26.10.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, з посиланням на те, що позивачем надіслано відповідачу претензію від 15.08.2022 на загальну суму 34 392, 40 грн, надано розрахунок та платіжне доручення на зазначену суму, протокол огляду та інші документи, на підставі яких визначено вартість відновлювального ремонту та надано доказ здійснення цих витрат. Вказує, що ремонт транспортного засобу це тривалий процес і на момент звернення до відповідача, вказаний засіб не був відремонтований повністю, однак відповідач був повідомлений про обсяг пошкоджень та вартість відновлювального ремонту транспортного засобу.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги відсутність будь-яких клопотань сторін, у яких останні заперечували проти розгляду даної справи по суті, а також зважаючи на наявність в матеріалах справи всіх документів та доказів, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного її розгляду і вирішення цього спору, суд дійшов висновку про можливість вирішення по суті наведеної справи, призначеної до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання), за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.11.2021 між позивачем (надалі - страховик) Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЛИЦЬКИЙ КАЛАЧ» (надалі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 209.21.2645899 (надалі - договір), відповідно до п. 3.3 якого, предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням застрахованим на умовах договору транспортного засобу «Kia Sportage» державний номер НОМЕР_1 .

Згідно умов договору, сума страхового відшкодування складає 593 580, 00 грн (п. 9 договору).

Пунктом 12 договору встановлено строк дії договору, а саме з 08.11.2021 по 07.12.2022.

24 травня 2022 року о 10.55 год по вул. Личаківська, 50 м. Львові, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_2 , при перестроюванні не був уважним та не надав перевагу в русі автомобілю марки «Фольксваген» номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, унаслідок чого здійснив з ним зіткнення, від якого останній по інерції скоїв наїзд на припаркований автомобіль марки «КІА» номерний знак НОМЕР_4 . За результатами дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.

Вказана дорожньо-транспортна пригода призвела до пошкодження, зокрема, застрахованого позивачем транспортного засобу «Kia Sportage» державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до полісу серії ЕР № 208337279 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цивільна правова відповідальність водія автомобіля «Volksagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , на час настання ДТП була застрахована у відповідача із встановленим розміром франшизи - 0, 00 грн та лімітом відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 130 000, 00 грн.

31.05.2022 страхувальник звернувся до позивача із заявою, в якій просив здійснити відшкодування оціненої шкоди заподіяної транспортному засобу «Kia Sportage» державний номер НОМЕР_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП), що сталась 24.05.2022.

Відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДАР-СЕРВІС» № від 03.06.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Kia Sportage» державний номер НОМЕР_1 складає 34 392, 02 грн (25 773, 64 грн (вартість запчастин (матеріалів) + 2 886, 37 (вартість робіт).

З урахуванням протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу від 31.05.2022 № б/н, а також враховуючи рахунок-фактуру № від 03.06.2022, страховим актом позивача № 3.22.02114-1 від 16.06.2022 вище наведену дорожньо-транспортну пригоду визнано страховим випадком, а також вирішено здійснити виплату страхового відшкодування у розмірі 34 392, 02 грн.

Відповідно до платіжного доручення № ЦО03453 від 17.06.2022 позивач перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДАР-СЕРВІС» грошові кошти в розмірі 34 392, 02 грн, із призначеннями платежу: «Стр. відш. 209.21.2645899 від 03.11.21 р. ТЗОВ «ГАЛИЦЬКИЙ КАЛАЧ», без ПДВ. Зг. 1126 від 03.06.22 у т.ч. ПДВ-5732.00 грн».

Отже, у відповідності до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, в зв`язку із настанням страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 34 392, 02 грн.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування за вих. № 82 Бел /07-3.22.02114 від 15.08.2022, в якій просив останнього здійснити виплату страхового відшкодування в порядку суброгації в сумі 34 392, 02 грн.

У свою чергу, відповідачем здійснено оплату на суму 26 177, 86 грн, що підтверджується відповідачем у відзиві на позов.

Враховуючи вище наведені обставини, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів шляхом стягнення зазначеної невиплаченої суми страхового відшкодування з відповідача в розмірі 8 214, 16 грн.

Відповідно до ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, в таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди в межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої в деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Як убачається з матеріалів справи, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Volksagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 застрахована відповідачем на підставі полісу серії ЕР № 208337279, з лімітом відповідальності по майну в сумі 130 000, 00 грн та франшизою 0, 00 грн.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, позивач у силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», з урахуванням положення п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», набув права вимоги до відповідача.

У даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності транспортного засобу «Volksagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_1 , тобто особи, яка визнана винною в ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

У зв`язку з тим, що відповідач не сплатив в повному обсязі суму страхового відшкодування позивачу, останній звернувся до суду з позовом про стягнення 8 214, 16 грн суми виплаченого страхового відшкодування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно із ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до рахунку-фактури № від 03.06.2022 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Kia Sportage» державний номер НОМЕР_1 складає 34 392, 02 грн (25 773, 64 грн (вартість запчастин (матеріалів) + 2 886, 37 (вартість робіт).

Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування згідно з платіжним дорученням № ЦО03453 від 17.06.2022 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДАР-СЕРВІС» в розмірі 34 392, 02 грн.

У свою чергу, відповідачем здійснено оплату страхового відшкодування на суму 26 177, 86 грн, що підтверджується відповідачем у відзиві на позов.

Отже, несплаченим залишилося страхове відшкодування в сумі 8 214, 16 грн.

Відповідач, заперечуючи щодо позову, вказує, що відповідно до акту виконаних робіт № 3HRS024129 від 05.08.2022, в переліку запчастин (матеріалів) наданих АСП не зазначено «Диск колеса легкосплавний 17» на загальну вартість 8 852, 86 грн, через що відповідач здійснив виплату страхового відшкодування за вирахуванням цієї суми, а саме, в розмірі 26 177, 86 грн. А також те, що акт виконаних робіт № 3HRS024129 від 20.09.2022 останньому надіслано не було, а тому у відповідача була відсутня можливість розглянути його та прийняти рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

Так, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Крім цього, колегія суддів касаційної інстанції Вищого господарського суду України в постанові від 10.12.2014 по справі № 910/7163/14 зазначила, що погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій, про те, що, з урахуванням вимог пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наявність страхового акта, платіжного доручення та рахунку-фактури, виставленого особою, яка надала послуги з відновлювального ремонту пошкодженого майна, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП.

Якщо транспортний засіб фактично відремонтований, то розмір збитку визначається як вартість затрачених на відновлювальний ремонт коштів, тобто як вартість реально витрачених матеріалів і проведених робіт (до таких висновків прийшов Верховний Суду постановах від 30.10.2019 у справі №753/19288/14-ц та від 25.03.2019у справі №591/3152/16-ц).

Зважаючи на висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17, реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.

Враховуючи викладене та те, що позивачем надано рахунок-фактуру № від 03.06.2022, виставлений Товариством з обмеженою відповідальністю «РАДАР-СЕРВІС» та платіжне доручення № ЦО03453 від 17.06.2022 на суму 34 392, 02 грн, а також акти виконаних робіт на вказану суму (з урахуванням суми, на яку посилається відповідач за ремонт «Диска колеса легкосплавний 17» на загальну вартість 8 852, 86 грн), суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивачем не підтверджена вартість робіт на суму 8 852, 86 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що рахунок-фактура та платіжне доручення на суму 34 392, 02 грн направлялись відповідачу разом із заявою про виплату страхового відшкодування від 15.08.2022 за вих. № 82 Бел /07-3.22.02114.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач звертався до позивача про надання додаткових документів, необхідних для виплати страхового відшкодування.

Отже, враховуючи викладене, загальна вартість ремонту транспортного засобу «Kia Sportage» державний номер НОМЕР_1 складає 34 392, 02 грн.

Доказів сплати відповідачем суми страхового відшкодування позивачу в розмірі 8 214, 16 грн (34 392, 02 грн - 26 177, 86 грн) матеріали справи не містять та відповідачем, у порядку передбаченому ГПК України, суду таких доказів не надано.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 8 214, 16 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на наведені вище норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 8 214, 16 грн несплаченої суми страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, місто Київ, вулиця Білоруська, будинок 3, ідентифікаційний код 20344871) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (04073, місто Київ, проспект Степана Бандери, будинок 22, ідентифікаційний код 36086124) 8 214 (вісім тисяч двісті чотирнадцять) грн 16 коп несплаченої суми страхового відшкодування та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А. Карабань