ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023м. ХарківСправа № 922/3599/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Христенко І.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківська міська рада, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитадель Строй", м. Харків
про стягнення 674728,20 грн.
за участю представників:

позивача - Леонід БЕНДЕНЖУК (посвідчення),

відповідача - Максим СТЕЦЬ (адвокат).

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цитадель Строй" (м. Харків) про стягнення 674728,20 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові з кадастровим номером :01:022:0036 за період з 01.11.2020 по 28.02.2022.

Ухвалою від 18.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3599/23 за правилами загального позовного провадження.

Підготовче провадження по справі №922/3599/23 було продовжено на 30 днів до 16.11.2023 та відкладено підготовче засідання протокольною ухвалою суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 12.10.2023.

27.10.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 01.11.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "29" листопада 2023 р. о 13:30 год.

09.11.2023 від позивач надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача в судовому засіданні 07.12.2023 підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.12.2023 проти позову заперечував.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Харківською міською радою на підставі ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20.07.2023 № 339815432 право власності на нежитлову будівлі літ. «АГ-1» загальною площею 139,2 кв.м. по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові зареєстровано з 26.12.2014 за ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2014 № 1256.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 26.06.2020 № НВ-020 площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0036 складає 0,3820 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 22.10.2015. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання земельної ділянки - експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "АГ-1".

Статтею 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.06.2023 № 334409144 право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано з 05.05.2021 за Харківською міською радою (номер запису про право власності: 41863881 від 02.02.2021).

Згідно із листом Головного управління ДПС у Харківській області від 24.02.2023 № 2638/5/20-40-04-02-12 ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" у 2020-2022 роках не значиться платником плати за землю за земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0036 загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові.

12.04.2023 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Павловським Р.В. у порядку ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України проведено комплекс перевірочних заходів щодо вищезазначеної земельної ділянки по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові.

Як вказує позивач, ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" з 01.11.2020 по теперішній час використовує земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0036 площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду у справі № 922/3609/20 затверджено мирову угоду від 17.06.2021 між Харківською міською радою та ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 1999238,82 грн за використання земельної ділянки площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові за період з 01.04.2018 по 31.10.2020.

Враховуючи вищенаведене, ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" у період з 01.11.2020 по 28.02.2022 не сплачувало плату за користування земельною ділянкою по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 674 728,20 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує про часткове визнання позовних вимог, а саме в сумі 97182,06 грн, щодо іншої частини заперечує, з огляду на наступне.

Розмір ставок річної орендної плати встановлюється Рішенням ХМР від 27.02.2008 №41/08, яким затверджено "Положення про порядок визначення розміру орендної плати, плати за суперфіцій, земельний сервітут при наданні земельних ділянок у платне користування в місті Харкові".

Пунктом 2.6 Положення №41/08 встановлено, що орендна плата за земельну ділянку розраховується в залежності від терміну оренди із застосуванням наступних відсотків від розрахункового розміру орендної плати:

Строк оренди, роки Відсоток від орендної плати

1-10 років 100%

11-15 років 90%

16-20 80%

21-25 70%

26-60 60%

Так, відповідач вказує, що при визначенні розміру безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, позивач має довести обґрунтованість проведеного розрахунку стягуваної суми, обґрунтованість застосованих коефіцієнтів та показників.

Відповідач вказує, зокрема, що застосування показнику строку оренди напряму залежить від строку оренди, однак позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували неможливість укладення договору на строк 26-50 років, та, як наслідок, неможливість застосування 60% орендної плати.

Крім того, відповідач звертає увагу, що позивач вже втретє звертається до суду із аналогічним позовом, але за різні періоди: з 01.10.2016 по 31.03.2018 - справа №922/3218/18, з 01.04.2018 по 31.10.2020 - справа №922/3609/20, тобто загальний період нарахування безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою складає майже шість років. При цьому, відповідач продовжує користуватися частиною спірної земельної ділянки і жодного наміру позбуватися нерухомого майна, яке на ній розташовано, не має.

За твердженнями відповідача, позивач обґрунтовує застосування 100% від розрахункового розміру орендної плати періодом розрахунку позовних вимог, визначеного ним на свій власний розсуд.

Так, на переконання відповідача, очевидним є висновок, що у спірних відносинах доведеним є застосування лише 60% від розрахункового розміру орендної плати, а інший розмір відсотків має бути окремо доведений позивачем. З урахуванням вказаного, розрахунок позовних вимог має бути відкоригований на коефіцієнт в 0,6, що відповідатиме 404836,92 грн.

Також, відповідач вказує, що при розрахунку використано площу земельної ділянки в 0,3820 га.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.12.2014 року нежитлової будівлі, вона знаходиться на земельній ділянці площею 19,9846 га.

Вказана площа є загальною площею земельної ділянки, що свого часу займав попередній власник будівлі ПАТ "Харківський велосипедний завод ім.Г.І.Петровського", і яка була необхідна для обслуговування всього цілісного майнового комплексу заводу.

Відповідач зазначає, що з урахуванням положень ч.2 ст. 120 Земельного кодексу України, фактичне користування може виникати не щодо всієї земельної ділянки, яка є об`єктом цивільного права, а щодо певної частини земельної ділянки. Наприклад, в ході відчуження частини об`єктів нерухомого майна, що знаходяться на даній земельній ділянці, що і відбулося при придбанні відповідачем однієї із будівель, належної раніше ПАТ "Харківський велосипедний завод ім.Г.І.Петровського", та розташованої на відповідній земельній ділянці загальною площею 19,9846 га.

На думку відповідача, з огляду на приписи ст. 120 Земельного кодексу України, необхідно дослідити та встановити належним чином межі земельної ділянки під набутою у власність нежитловою будівлею, а не визначати межі по паркану чи користуватися площею згодом сформованої земельної ділянки, оскільки має місце користування земельною ділянкою без належного оформлення під придбаною у власність будівлею і тільки щодо цього об`єкту має місце перехід та реєстрація права власності, і лише до цієї площі має місце правомірне користування земельною ділянкою.

Таким чином, на переконання відповідача, саме площа частини земельної ділянки безпосередньо під придбаною будівлею, та площа частини земельної ділянки, що необхідна для її обслуговування, має бути предметом доказування в межах позовних вимог щодо стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, внаслідок придбання нежитлової будівлі.

Проте, як вказує відповідач, при розрахунку позовних вимог використано площу земельної ділянки в 0,3820 га, що значно перевищує площу забудови та відповідно площу, необхідну для обслуговування будівлі.

За твердженнями відповідача, єдина площа земельної ділянки, що дійсно використовується відповідачем і ним не оспорюється, це площа забудови, тобто земельної ділянки, що знаходиться безпосередньо під належною йому будівлею, та необхідна для її експлуатації, та складає 0.0917 га. Вказана площа встановлена 11.07.2019 року, коли було проведено топографо-геодезичне вишукування земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 118. Саме звіт за вказаним топографо-геодезичним вишукуванням земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 118, ліг у підставу Мирової угоди, затвердженої Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 у справі №922/1328/18.

Крім того, як вказує у відзиві відповідач, під час розгляду вказаної справи з урахуванням вищезгаданого топографо-геодезичного вишукування, 19.07.2019 уповноваженим представником Харківської міської ради Федоровим В.В., прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 Лялюком Є.В. та представником ТОВ "Цитадель Строй" було проведено спільне обстеження земельної ділянки по просп. Московському, 118, у м. Харкові, за результатами якого Харківська міська рада дійшла висновку про обґрунтованість позиції відповідача щодо фактично використовуваної ним площі земельної ділянки (0,0917 га) та наявність підстав для здійснення розрахунку розміру безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. Вказана обставина встановлена Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 у справі №922/1328/18, та у відповідності до ч.4 ст.75 ГПК України доказуванню не підлягає.

За таких обставин, відповідач стверджує, що розрахунок позовних вимог, з урахуванням попереднього пункту відзиву, підлягає коригуванню наступним чином: 404836,92 грн/0,3820 га Х 0,0917 га = 97182,06 грн.

У відповіді на відзив позивач вказує, що звертаючись до Господарського суду Харківської області з позовом у справі № 922/3599/23 Харківська міська рада обґрунтовувала позовні вимоги тим, що ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" з 01.11.2020 по теперішній час використовує земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0036 площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

При цьому, обстеженням на місцевості, проведеним 20.07.2023 головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності Департаменту земельних відносин Харківської міської ради Павловським Р.В. встановлено, що земельна ділянка площею 0,3820 га (кадастровий номер :01:022:0036) по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові огороджена, використовується для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "АГ-1", право власності на яку зареєстроване за ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ".

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 (у редакції наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2018 року № 186), територія - частина земної поверхні, на якій не сформовано земельну ділянку.

У разі поділу земельної ділянки, об`єднання земельних ділянок сформовані земельні ділянки зберігають своє цільове призначення (ч. 6 ст. 79-1 ЗК України).

Так, позивач зазначає, що обґрунтовуючи відзив на позовну заяву відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів підтверджуючих формування земельних ділянок площею 0,0917 га та 0,2903 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові.

Так, позивач, зокрема, вказує, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:022:0036 розташований об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. "АГ-1", право власності на яку зареєстроване за ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ". Вказані відомості не спростовані тими доказами, які надані представником відповідача в обґрунтування доводів на відзив.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п. 14.1.72, 14.1.136 Податкового кодексу України).

При цьому, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, а отже єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Відповідно до ч. 2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (аналогічний висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.03.2016 у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (аналогічний висновок сформульований Верховним Судом України у постанові від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Відповідно до підпунктів 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Оскільки, відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Згідно із ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Так, свої позовні вимоги Харківська міська рада обґрунтовує саме наявністю підстав для застосування ст. ст. 1212-1214 ЦК України, що підтверджується практикою Верхового Суду, відображеною у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, яка прийнята за результатами розгляду аналогічних правовідносин щодо врегулювання спору, що виник з приводу фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати. У пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без оформлення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є спірна земельна ділянка сформованим об`єктом цивільних прав, за користування якою Харківська міська рада просить стягнути безпідставно збережені кошти.

Зазначені законодавчі приписи та встановлені міською радою фактичні обставини стали підставою для звернення до суду із цим позовом до ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:022:0036 площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові.

Правова позиція Харківської міської ради також узгоджується із судовою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2845/19, від 25.02.2020 у справі № 922/748/19, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19, від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 28.02.2020 у справі № 913/169/18.

Підпунктами 14.1.125, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14, пунктом 288.5 статті 288 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0036 загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові від 29.05.2020 № 4224, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області та з урахуванням коефіцієнту індексації.

Вищевказаний розрахунок виконано на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затвердженого рішенням Харківської міської ради № 41/08 від 27.02.2008, зі змінами (далі - Положення № 41/08).

Звертаючись до суду з позовними вимогами Харківською міською радою надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -020 від 26.06.2020 відповідно до якого площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0036 складає 0,3820 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 22.10.2015. Вищевказана земельна ділянка належить до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання земельної ділянки - експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "АГ-1".

Відповідні актуальні відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0036 містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.06.2023 № 334409144.

Відтак, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:022:0036 розташований об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ. "АГ-1", право власності на яку зареєстроване за ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ".

В матеріалах справи відсутні докази формування двох земельних ділянок площею 0,0917 га та 0,2903 га по просп. Московському (нині - Героїв Харкова), 118 у м. Харкові.

З огляду на таке, твердження відповідача про те, що єдина площа земельної ділянки, що дійсно використовується відповідачем і ним не оспорюється, це площа забудови, тобто земельної ділянки, що знаходиться безпосередньо під належною йому будівлею, та необхідна для її експлуатації, та складає 0,0917 га, спростовується вищенаведеним.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18) зазначила, що оскільки перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, то можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення.

Звідси, власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. Ніхто інший, окрім власника об`єкта нерухомості, не може претендувати на земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.12.2021 у справі № 924/856/20.

Положення глави 15, статей 120, 125 Земельного кодексу України, статті 1212 Цивільного кодексу України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження №№ 14-77цс18), від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19), у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі № 912/1188/17, від 21.01.2019 у справі № 902/794/17, від 04.02.2019 у справі № 922/3409/17, від 12.03.2019 у справі № 916/2948/17, від 09.04.2019 у справі № 922/652/18, від 21.05.2019 у справі № 924/552/18, від 17.03.2020 у справі № 922/2413/19, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1008/15, від 07,12.2016 у справі № 922/1009/15, від 12.04.2017 у справах № 22/207/15 і № 922/5468/14.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такий самий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № № 14-77цс18) та від 20.09.2018 у справі № 925/230/17 (провадження № 12-188гс18).

Крім того, Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 дійшов висновку, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього манна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Як підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 26.12.2014 № 1256 ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" придбало нежитлову будівлю літ. "АГ-1", яка розташована за адресою: Харківська область, м. Харків, проси. Героїв Харкова, 118, загальною площею 139,2 кв.м.

Отже, наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджено, що ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" є фактичним користувачем земельної ділянки з кадастровим номером :01:022:0036 загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові.

Відповідно до п. 4.1 Положення № 41/08 (в редакції до 30.06.2021), річна орендна плата за використання земельної ділянки для промисловості (окрім тютюнової та лікеро-горілчаної) встановлена на рівні 4% від нормативної грошової оцінки.

Додатком до Положення № 41/08 "Коефіцієнти умов використання земельної ділянки" (в редакції до 30.06.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м. площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт зі значенням 1.

Пунктом 2.4 Положення № 41/08 (в редакції до 30.06.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).

Відповідно до п. 4.1 Положення № 41/08 (в редакції з 01.01.2022), річна орендна плата за використання земельної ділянки для промисловості (окрім тютюнової та лікеро-горілчаної) встановлена на рівні 4% від нормативної грошової оцінки.

Додатком до Положення № 41/08 "Коефіцієнти умов використання земельної ділянки" (в редакції з 01.01.2022) встановлено, що для земельної ділянки з площею 0,1000 га - 0,9999 га застосовується показник 0,95.

Пунктом 2.4 Положення № 41/08 (в редакції з 01.01.2022) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).

Враховуючи факт того, що орендарем не надано жодних документів на підтвердження особливих умов використовуваної земельної ділянки, у розрахунках застосоване базове значення 1.

Отже, розмір орендної плати, яку повинно було сплачувати ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :01:022:0036 загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові складає:

- у 2020 році - 41934,63 грн. в місяць, а за період з 01.11.2020 по 31.12.2020 становить 83 869,26 грн;

- у 2021 році - 41934,63 грн. в місяць, а за період з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить 503 215,56 грн;

- у 2022 році - 43821,69 грн. в місяць, а за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить 87643,38 грн.

Оскільки, згідно із листом Головного управління ДПС у Харківській області від 24.02.2023 № 2638/5/20-40-04-02-12 ТОВ "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" у 2020-2022 роках не значиться платником плати за землю за земельну ділянку з кадастровим номером :01:022:0036 загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові, то сума безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки у період з 01.11.2020 по 28.02.2022 становить 674728,20 грн.

Статтею 7 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

З огляду на вищевикладене, надавши оцінку всім доказам, суд дійшов до висновку, що відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, не здійснив оплату орендної плати у сумі 674728,20 грн за використання земельної ділянки загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові з кадастровим номером :01:022:0036 за період з 01.11.2020 по 28.02.2022 у зв`язку з чим, наявні законні підстави для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" (просп. Героїв Харкова, буд. 118, м. Харків, 61068, ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, , платіжні реквізити: отримувач - ГУК Харків обл/МТГ Харків, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37874947, рахунок (ІВАN) - UА0020649, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 674728,20 грн за використання земельної ділянки загальною площею 0,3820 га по просп. Героїв Харкова, 118 у м. Харкові з кадастровим номером :01:022:0036 за період з 01.11.2020 по 28.02.2022.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦИТАДЕЛЬ СТРОЙ" (просп. Героїв Харкова, буд. 118, м. Харків, 61068, ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, , платіжні реквізити: р/р UА0032986, Банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172 Отримувач - Харківська міська рада, код отримувача (ЄДРПОУ) - 04059243, рахунок (ІВАN) - UА0032986, банк - Державна казначейська служба України м. Київ, МФО - 820172) витрати зі сплати судового збору у розмірі 10120,92 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "11" грудня 2023 р.

Суддя Л.В. Шарко