ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/833/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача -1: Локшин А.В. - адвокат, довіреність №001/12 від 30.12.2021,

від відповідача-2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся"

до 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тео-Трейдинг"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу 12323-S від 22.12.2021 року.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тео-Трейдінг", в якому просить визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу 12323-S від 22.12.2021 року.

Ухвалою суду від 26.06.2023 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.08.2023.

Ухвалою суду від 24.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача-1 - ТОВ "ОТП Лізинг" №437/07/23-ю від 10.07.2023 про зупинення провадження у справі; продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 27.09.2023.

Ухвалою суду від 27.09.2023 продовжено строк підготовчого провадження; відкладено підготовче засідання на 25.10.2023; поновлено сторонам пропущений строк на витребування доказів у справі №906/833/23; зобов`язано ТОВ "ОТП Лізинг" надати суду свідоцтво про реєстрацію об`єкта лізингу з відміткою про зняття з обліку, митну вантажну декларацію, комплект фотографій для реєстрації до договору купівлі-продажу №12323-S від 22 грудня 2021 року, договір страхування об`єкта лізингу з матеріалами фото/відеофіксації об`єкта страхування; зобов`язано ТОВ "Тео-Трейдинг" надати суду товарно-транспортну накладну на перевезення об`єкта лізингу за договором купівлі-продажу 12323-S від 22.12.2021 року; зобов`язано Головне Управління Державної податкової служби у Житомирській області (на обліку якої перебуває позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся") надати господарському суду інформацію по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "ОТП-Лізинг" з грудня 2021 в розрізі віднесення сум до складу податкового кредиту щодо податкової накладної від 24.12.2021 року №2776 (Загальна сума коштів, що підлягає сплаті, з урахуванням податку на додану вартість по якій становить - 6 012 600,00грн, з яких ПДВ 1 002 100,00грн), а також надати податкову декларацію з податку на додану вартість разом із усіма додатками за звітний період, у якому ТОВ "Фін-Інвест Полісся" нарахував суму податку по податковій накладній від 24.12.2021 року №2776 як таку, що відносяться до податкового кредиту згідно з чинним законодавством України.

Ухвалою суду від 25.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження; відкладено підготовче засідання на 13.11.2023; повторно зобов`язано ТОВ "ОТП Лізинг" надати суду свідоцтво про реєстрацію об`єкта лізингу з відміткою про зняття з обліку, митну вантажну декларацію, комплект фотографій для реєстрації до Договору купівлі-продажу №12323-S від 22 грудня 2021 року, Договір страхування об`єкту лізингу з матеріалами фото/відеофіксації об`єкта страхування; повторно зобов`язано ТОВ "Тео-Трейдинг" надати суду товарно-транспортну накладну на перевезення об`єкта лізингу за договором купівлі-продажу 12323-S від 22.12.2021 року.

Ухвалою суду від 13.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/833/23 до судового розгляду по суті на 06.12.2023.

В судовому засіданні 06.12.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в Акті приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021 року та Акті приймання-передачі до договору купівлі-продажу від 24.12.2021 року, а також видатковій накладній №55918 від 24.12.2021 до договору фінансового лізингу від 24.12.2021 року зазначено місце складання документа "м.Київ" і повністю не зазначено місце передачі об`єкта лізингу відповідно до умов договору фінансового лізингу та договору купівлі-продажу. Оскільки в Актах приймання-передачі до договору купівлі-продажу та договору фінансового лізингу і видатковій накладній не зазначено місце поставки об`єкта лізингу взагалі, то позивач вважає, що ці документи не можуть бути беззаперечними доказами факту передачі об`єкта лізингу позивачу. При цьому, зіславшись на позицію, викладену у постанові ВС від 05.07.2019 у справі №910/4994/18, позивач вказує, що сам лише факт складання та підписання сторонами актів не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах.

Стверджує, що ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Тео-Трейдинг", маючи спільний інтерес та умисел, за допомогою оспорюваного договору купівлі-продажу та пов`язаного з ним договору фінансового лізингу, мали на меті отримати кошти ТОВ "Фін Інвест-Полісся" в якості лізингових платежів за фактично не поставлений в користування об`єкт лізингу. Пояснює, що слідчим управління Головного управління національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000109 від 08.02.2023 відкритому, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про те, що директор ТОВ "Тео Трейдинг", зловживаючи довірою директора ТОВ "Фін-Інвест Полісся", заволодів сільськогосподарською технікою на загальну суму 34 млн.грн.

Вказує, що правочин є фіктивним, оскільки вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, з порушенням ч.1, 4 ст. 203 ЦК України, що за правилами ст. 215 ЦК України є підставою для визнання його недійсним, відповідно до ст. 234 ЦК України.

Також зазначає, що спірний договір суперечить і приписам ст. 636, 606 ЦК України, оскільки створює для позивача зобов`язання, які неможливо виконати. Стверджує, що фактично поставка об`єкта лізингу не відбулася у відповідності до вимог вищевказаних договорів, що суперечить загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, містить несправедливі положення щодо постачальника, а також не відповідає приписам ст. 3, 509 ЦК України.

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що фактична поставка товару відбулась у місці, яке було визначено в Договорі, а саме за адресою: Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н, село Курчиця, вулиця Дружби, будинок 4, разом з тим, невідповідність відомостей про місце складання акту, що вказані у цьому документі, фактичному місцю поставка товару за договором була викликана технічною помилкою, оскільки, спочатку проект документа було сформовано технічним чином за допомогою відповідного програмного забезпечення. Зазначив, що відомості про місце складання акту, який був згенерований в автоматичному режимі, в подальшому не були виправлені на вірне значення, що відображене в договорі та договорі фінансового лізингу, що на думку відповідач-1, жодним чином не впливає на дійсність та реальність господарської операції, яку ставить під сумнів позивач.

Доводить, що позивач не тільки приступив до виконання його зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо здійснення оплати, але й здійснив оплату періодичного лізингового платежу №1 відповідно до розділу 3 "Графік сплати лізингових платежів" договору фінансового лізингу у редакції додаткової угоди № 1 від 24.12.2021 року до договору фінансового лізингу у сумі 46 899,90 грн. в т.ч. ПДВ 25.01.2023 року, тобто, вже після отримання товару як згідно з договором купівлі - продажу, так і згідно з договором фінансового лізингу. На думку відповідача-1, здійснення вказаних платежів позивачем є доказом того, що останній отримав товар у володіння та користування від відповідача-1, оскільки саме ця обставина складає економічну суть операції фінансового лізингу по відношенню до позивача.

Пояснив, що згідно листа від 07.09.2022, позивач просив відповідача-1 реструктуризувати заборгованість за договорами фінансового лізингу, при цьому, не ставив під сумнів дійсність останнього.

Звертає увагу на те, що крім акту приймання-передачі та видаткової накладної №2640 від 24.12.2021, для фіксації факту поставки товару були складені в електронній формі за допомогою системи електронної взаємодії "М.E.doc": акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021 року, видаткова накладна №55918 від 24.12.2021, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 18055 від 24.12.2021 та акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 3088 від 31.01.2022.

Додатково у письмових поясненнях від 10.11.2023 (а.с. 233-225) відповідач-1 вказав, що позивач у вересні та жовтні 2022 відніс до податкового кредиту всі суми з ПДВ по всіх без виключення договорах фінансового лізингу, укладених з відповідачем-1, тим самим підтвердив фактичне отримання об`єктів лізингу.

Щодо твердження позивача про існування кримінального провадження, у якому йому було надано статус потерпілого, наголосив на тому, що позивач у позовній заяві не вказано жодної обставини, яка була доведена в рамках кримінального провадження та яка може вважатись обставиною, звільненою від доказування у відповідності до положень ГПК України.

У відповіді від 16.08.2023 на відзив (а.с. 118-124) позивач звертає увагу на те, що про існування видаткової накладної №2640 від 24.12.2021, йому стало відомо лише зі змісту відзиву на позовну заяву та додатків до нього. Вказав, що тривала і послідовна практика Верховного суду свідчить про те, що акт приймання-передачі, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України. Зауважив, що жоден з долучених відповідачем-1 до відзиву на позовну заяву документ не підтверджує поставку товару за договором. Надана відповідачем-1 банківська виписка №031-01-3/93 від 07.03.2023 не підтверджує факту поставки товару за договором. Також на думку позивача, сканкопія листа ТОВ "Фін-Інвест Полісся" №07/09-2 від 07.09.2022 не може оцінюватися судом як допустимий та достовірний доказ, що підтверджує дійсність договору купівлі-продажу, оскільки суд має досліджувати оригінал документу у електронній копії, а його паперова копія є копією документа, відтвореною на папері.

Вважає помилковими посилання відповідача-1 на постанови Верховного суду у справах №911/205/18, №237/142/16ц, №390/304/17, оскільки висновки ВС стосуються правововідносин, які не є подібними з правовідносинами у справі, що розглядається. Вважає, що формування податкового кредиту за спірним договором не свідчить про реальний характер господарської операції, а наявність кримінального провадження відносно дій посадових осіб ТОВ "Тео Трейдинг" свідчить про спільний інтерес та умисел відповідачів відносно заволодіння майном та коштами позивача і доводить саме фіктивність договору купівлі-продажу.

Відповідач-2 письмового відзиву на позов не подав.

06.12.2023 представник позивача - адвокат О.Кузьмичов повідомив про те, що у зв`язку із заборгованістю ТОВ "Фін-Інвест Полісся" за договором про надання правової допомоги від 29.09.2023, Адвокатським об`єднанням "КБ Партнерс" призупинено надання правової допомоги та представництво інтересів ТОВ "Фін-Інвест Полісся".

Позивач іншого повноважного представника в судове засідання 06.12.2023 не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить реєстр відправлень рекомендованої кореспонденції від 14.11.2023 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 346) (а.с.250). Поштове відправлення про направлення позивачу копії вказаної ухвали згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 346) вручено особисто: 22.11.2023 (а.с.251).

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 06.12.2023 проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву №436/07/23-ю від 10.07.2023 та письмових поясненнях №676/11/23-ю від 10.11.2023 (а.с. 60-67, 223-225).

Відповідач-2 повноважного представника в судове засідання 06.12.2023 не направив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить реєстр відправлень рекомендованої кореспонденції від 14.11.2023 (штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення - 354) (а.с.250). Поштове відправлення про направлення відповідачу-2 копії вказаної ухвали згідно відомостей з офіційного сайту "Укрпошта" про відстеження поштового відправлення (за номером ідентифікатора 354) вручено за довіреністю: 27.11.2023 (а.с.252).

При цьому суд констатує, що позивачем та відповідачем-2 не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні своїх представників.

Враховуючи те, що явка в засідання суду представників позивача та відповідача-2 обов`язковою не визнавалась і їх неявка не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

22.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тео-Трейдінг" (продавець, відповідач-2), Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (покупець, або лізингодавець, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся" (лізингоодержувач, позивач) укладено договір купівлі-продажу №12323-S (далі - договір купівлі-продажу) (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 1.1. договору купівлі-продажу, продавець зобов`язаний продати, а лізингодавець зобов`язаний купити для подальшої передачі у фінансовий лізинг лізингоодержувачу (відповідно до договору фінансового лізингу №12323-SMT-FL від 22.12.2021 року): сівалку точного висіву Great Plains YP1625, нова - 1 (одна) одиниця; надалі іменоване "Товар" або "Об`єкт лізингу" в цілому та відповідно як окремі його складові, зазначені в додатку 1 "Специфікація" до цього Договору.

Зобов`язання покупця перед продавцем виникають після перерахування лізингоодержувачем покупцю першого лізингового платежу та вартості послуг за організацію фінансування відповідно до договору фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22 грудня 2021 року (п.1.3. договору купівлі-продажу).

Відповідно до п.3.1. договору купівлі-продажу, поставка товару здійснюється за адресою: Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н., село Курчиця, вулиця Дружби, будинок 4 (надалі - місце поставки).

Згідно з п. 3.2. договору купівлі-продажу, строк поставки товару: до 10.01.2022 за умови перерахування на рахунок продавця оплати за об`єкт лізингу згідно п. 5.1.1.

За умовами п. 4.1. договору купівлі-продажу, лізингоодержувач зобов`язаний оглянути товар на власний ризик та за власний рахунок протягом 3 (трьох) робочих днів після дати поставки та в місці поставки. За результатами огляду лізингоодержувач, покупець і продавець підписують акт приймання-передачі. Товар вважається прийнятим лізингоодержувачем повністю і у належному технічному стані після підписання такого акту приймання-передачі. Об`єкт лізингу приймається керівником лізингоодержувача, який діє на підставі статуту, або іншою уповноваженою особою, яка діє на підставі довіреності.

У відповідності до п.4.3. договору купівлі-продажу, підписання акту приймання-передачі є доказом приймання товару на дату підписання акту приймання-передачі та відсутності будь яких скарг або претензій лізингоодержувача стосовно товару, якщо інше не зазначено у акті приймання-передачі.

Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі (п. 7.1. договору купівлі-продажу).

Згідно з п. 12.1. договору купівлі-продажу, останній набуває чинності з дати його належного підписання сторонами та набрання чинності договором фінансового лізингу і діє до повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань, якщо інше не встановлено цим договором.

22.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (лізингодавець, відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся" (лізингоодержувач, позивач) був укладений договір фінансового лізингу №12323-SME-FL (індивідуальна частина) (а.с. 18-22).

У п.3 індивідуальної частини договору сторони погодили, що невід`ємну частину договору становлять Загальні умови до договору фінансового лізингу в редакції від 17.08.2021, що знаходяться в загальному доступі на веб-сайті лізингодавця да адресою: https://otpleasing.com.ua/agro-auto-fabrica/ та https://otpleasing.com.ua/passenger-car/.

Згідно з п. 4.1 договору, об`єкт лізингу - сівалка точного висіву Great Plains YP1625, нова - 1 (одна) одиниця.

Місце передачі об`єкта лізингу: Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н., село Курчиця, вулиця Дружби, будинок 4 (п. 7 договору).

24.12.2021 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22 грудня 2021 року, якою внесли зміни до п. 10 договору та погодили загальну вартість об`єкта лізингу у розмірі 6 012 600,00 грн, а також змінили Розділ 3 - Графік сплати лізингових платежів (а.с. 23-24).

24.12.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю" Тео-Трейдінг" (продавець), Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" (покупець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фін-Інвест Полісся" (лізингоодержувач) підписали акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв Cівалку точного висіву Great Plains YP1625, 2020 р.в. серійний №GP-C2018Q кількістю 1 шт. на загальну суму 6 012 600,00грн (а.с. 27).

24.12.2021 лізингодавцем (ТОВ "ОТП Лізинг") та лізингоодержувачем (ТОВ "Фін-Інвест Полісся") складено та підписано акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від №12323-SME-FL від 22.12.2021, згідно якого сторони підтвердили фізичну передачу лізингоодержувачу об`єкта лізингу, а саме Cівалки точного висіву Great Plains YP1625, 2020 р.в. серійний №GP-C2018Q кількістю 1 шт. на загальну суму 6 012 600,00грн (а.с. 25).

Також матеріали справи містять видаткову накладну №55918 від 24.12.2021, згідно якої на виконання умов договору фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22.12.2021, відповідач-1 передав позивачу Cівалку точного висіву Great Plains YP1625, 2020 р.в. зав. серійний №GP-C2018Q кількістю 1 шт. на загальну суму 6 012 600,00грн. Вказаний товар був отриманий позивачем, що засвідчено підписом директора та відтиском печатки "Фін-Інвест Полісся" (а.с. 26).

Листом від 07.09.2022 вих. №07/09-2 ТОВ "Фін-Інвест Полісся" просило ТОВ "ОТП Лізинг" здійснити реструктуризацію боргу за договором фінансового лізингу (а.с.76).

10.02.2023 ТОВ "ОТП Лізинг" направило ТОВ "Фін-Інвест Полісся" повідомлення №63/02/23-ю від 09.02.2023, в якому вказало про наявну прострочену заборгованість за договором №12323-SME-FL від 22.12.2021, а також про розірвання договору з 22.02.2022 і вимогою повернути об`єкт лізингу протягом десяти робочих днів з дня припинення (розірвання) договору (а.с.71-72, докази надіслання та вручення а.с.73-75).

Позивач вважає, що договір купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021 підлягає визнанню недійсним, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За приписами ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Отже, фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву.

Позивач, який звертається до суду з позовом про визнання правочину фіктивним, повинен довести суду відсутність в учасників правочину наміру створити юридичні наслідки.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. Судам необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 0307.2019 у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19), постановах Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 757/12646/16, від 28.02.2018 у справі №909/330/16, від 01.11.2018 у справі № 910/18436/16.

За поданими до матеріалів справи доказами судом встановлено, що договір купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021, договір фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22.12.2021, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021, видаткова накладна №55918 від 24.12.2021, акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12323-S від 24.12.2021 підписані представниками сторін, у тому числі позивача, і скріплені печатками юридичних осіб (а.с. 15-28).

Суд зазначає, що печатка належить до даних, які дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

У акті приймання-передачі від 24.12.2021 до договору купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021 та акті приймання-передачі від 24.12.2021 договору фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22.12.2021, видатковій накладній вказано місце їх складання: "м. Київ". Ці документи підписані директором ТОВ "Фін-Інвест Полісся" без будь-яких зауважень та скріплені печаткою підприємства.

Судом враховано, що у п. 3.1. договору купівлі-продажу, сторонами погоджено місце передачі об`єкта лізингу - Житомирська обл., Новоград-Волинський р-н., село Курчиця, вулиця Дружби, будинок 4 (надалі - місце поставки).

При цьому позивач не довів фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само як і не надав доказів звернення до правоохоронних органів через втрату чи викрадення печатки. Тому у суду відсутні підстави вважати, що у даному випадку печатка використовувалася проти волі ТОВ "Фін-Інвест Полісся".

Суд зауважує, що документ, який містить відомості про господарську операцію у розумінні ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинним документом. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні").

Зазначений перелік обов`язкових реквізитів первинних документів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (в редакції, чинній станом на дату передачі товару), відповідно до якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, первинні документи повинні містити відомості, які підтверджують вчинення господарської операції, на виконання якої вони складаються, у зв`язку з чим вчинення певної господарської операції фіксуватиметься документально, що в сукупності свідчить про підтвердження між учасниками такої операції певних прав та обов`язків, зокрема, і щодо обов`язку сплатити певну суму коштів, яка складатиме еквівалент певної вартості наданих послуг.

При цьому, суд зауважує, що Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо усунення адміністративних бар`єрів для експорту послуг" від 03.11.2016 внесено зміни до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", зокрема, було виключено у статті 9 частині другій в абзаці третьому слова "і місце".

Отже, зазначення у акті прийому-передачі та/або видатковій накладній місця передачі товару не вимагається чинним законодавством України та відсутність адреси або помилкова вказівка невірної адреси не може бути доказом фактичної непередачі майна.

Підписані сторонами Акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12323-S від 24.12.2021, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021 №12323-SME-FL від 22.12.2021, видаткова накладна №55918 від 24.12.2021 відповідають наведеним вище вимогам законодавства щодо оформлення первинних документів.

Також суд зазначає, що на підставі первинних документів визначаються показники не тільки бухгалтерського, але й податкового обліку. Зокрема, згідно з п. 44.1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній станом на 22.12.2021), для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При дослідженні матеріалів справи суд встановив, що ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Фін-Інвест Полісся" є платниками податку на додану вартість (ПДВ).

Суд встановив, що ТОВ "ОТП Лізинг" здійснило реєстрацію податкової накладної на об`єкт лізингу: сівалку точного висіву Great Plains YP1625, 2020 року виготовлення, заводський номер GP-C2018Q у кількості 1 (одна) одиниця загальною вартістю 6 012 600,00 грн, в якій зазначено отримувачем (покупцем) є ТОВ "Фін-Інвест Полісся" (а.с. 234).

Також суд встановив, що ТОВ "Фін-Інвест Полісся" зареєструвало податковий кредит на суму 3 956 637,33 грн. за зобов`язаннями, контрагентом яких є ТОВ "ОТП Лізинг". При цьому, у листі від 16.10.2023 Головне управління ДПС у Житомирській області підтвердило, що згідно даних ІС "Податковий блок" ТОВ "Фін-Інвест Полісся" по взаємовідносинам з ТОВ "ОТП Лізинг", за період з грудня 2021 року по серпень 2023 року, встановлено віднесення сум до складу податкового кредиту лише у вересні та жовтні 2022 року. Так, в декларації за вересень 2022 року від 20.10.2022 № до податкового кредиту включено, по взаємовідносинах з ТОВ "ОТП Лізинг", суму 3 956 637,33 грн, яку зменшено на 1 171 509,56 грн, шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 31.10.2022 №. Та в декларації за жовтень 2022 року від 18.11.2022 № включено до податкового кредиту суму ПДВ 1 171 510,00 грн (а.с. 168-175).

Як вказано у письмових поясненнях представника ТОВ "ОТП Лізинг" (а.с.223-225), сума податкового кредиту у розмірі 3 956 637,33 грн, яку ТОВ "Фін-Інвест Полісся" вказало по зобов`язаннях з ТОВ "ОТП Лізинг", складається із податкових зобов`язань з податку на додану вартість за усіма договорами фінансового лізингу, укладеними з ТОВ "ОТП Лізинг", що включає суму ПДВ за об`єкт лізингу та суму ПДВ за організацію фінансування, а саме:

- за договором №12320-SME-FL - об`єкт лізингу: культиватор Case ІН Tiger- Mate 255, вартістю 2 505 250,00 грн, отриманого за актом приймання-передачі №18053 від 24.12.2021, зареєстровано податкову накладну №1766 від 24.12.2021. Вартість послуг за організацію фінансування - 60 060,00 грн. Сума ПДВ становить 511 060,00 грн (501 050,00 + 10 010,00) ;

- за договором №12322-SME-FL - об`єкт лізингу: сівалка точного висіву Kinze 3600 ASD, вартістю 5 693 750,00 грн, отримана за актом приймання-передачі №18054 від 24.12.2021, зареєстровано податкову накладну №1767 від 24.12.2021. Вартість послуг за організацію фінансування - 136 500,00 грн. Сума ПДВ становить 1 161 500,00 грн (1 138 750,00 + 22 750,00);

- за договором №12323-SME-FL - об`єкт лізингу: сівалка точного висіву Great Plains YP 1625, вартістю 5 010 500,00 грн, отримана за актом приймання-передачі №18055 від 24.12.2021, зареєстровано податкову накладну №1769 від 24.12.2021. Вартість послуг за організацію фінансування - 120 120,00 грн. Сума ПДВ становить 1 022 120,00 грн (1 002 100,00+20 020,00);

- за договором №12324-SME-FL - об`єкт лізингу: сівалка зернова Kvemeland Udrill 600, вартістю 4 627 755,00 грн, отримана за актом приймання-передачі №18056 від 24.12.2021, зареєстровано податкову накладну №1771 від 24.12.2021. Вартість послуг за організацію фінансування - 92 555,00грн. Сума ПДВ становить 788 723,33 грн (773 297,50+15 425,83);

- за договором №12325-SME-FL - об`єкт лізингу: дисковий лущильник Opall-Agri Pegas 8М вартістю 2 776 653,00 грн, отриманого за актом приймання-передачі №18057 від 24.12.2021 зареєстровано податкову накладну №1773 від 24.12.2021. Вартість послуг за організацію фінансування - 55 533,00 грн. Сума ПДВ становить 473 234,00 грн (463 978,50 +9 255,50).

Суд враховує, що відповідно до пп. "а" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (від 2 грудня 2010 року № 2755-VI), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Згідно з пп. "а" пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України, фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу, вважається постачанням товарів.

Водночас, відповідно до п. 187.6. ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань лізингодавця (орендодавця) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичної передачі об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) у володіння та користування лізингоодержувачу (орендарю).

Пунктом 198.1. статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2. статті 198 ПК України визначено, що датою збільшення податкового кредиту лізингоодержувача (орендаря) для операцій з фінансового лізингу (фінансової оренди) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу (фінансової оренди) таким лізингоодержувачем (орендарем).

Абзацом 3 пункту 201.10. статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, позивачем у вересні та у жовтні 2022 було внесло до податкової звітності суми податку на додану вартість за договорами фінансового лізингу, укладеними з ТОВ "ОТП Лізинг", у тому числі і по оспорюваному договору купівлі-продажу, що в сукупності з іншими первинними документами свідчить про реальність господарської операції та фактичне отримання об`єкту лізингу - сівалки точного висіву Great Plains YP1625.

Водночас суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до відповідачів щодо передачі об`єкта лізингу у період з дати підписання актів приймання-передачі 24.12.2021, відсутні повідомлення про відмову від договору та вимоги про повернення сплачених лізингових платежів, що також спростовує твердження позивача щодо неотримання об`єкта лізингу.

Матеріали справи містять підтвердження сплати позивачем лізингових платежів, зокрема, за договором №12323-SME-FL від 22.12.2021, що останнім не заперечувалось та не спростовано.

Так, у матеріалах справи наявна, зокрема, копія акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №18055 від 24.12.2021 за договором №12323-SME-FL від 22.12.2021 на суму 120 120,00 грн за послуги з організації фінансування (а.с.235), яку підписали електронним підписом ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ "Фін-Інвест Полісся" (а.с.236-237), що передбачено п.2 додаткової угоди №1 до договору фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22.12.2021 (а.с.23-24).

Згідно з графіком лізингових платежів, ТОВ "Фін-Інвест Полісся" зобов`язувалося сплатити 46 899,90 грн, що складається із суми 2 343,00 грн (відшкодування вартості об`єкта лізингу) та 44 556,90 грн винагороди з датою платежу 25.01.2022 (а.с.23-24).

25.01.2022 на банківський рахунок ТОВ "ОТП Лізинг" ТОВ "Фін-Інвест Полісся" сплатило 46 899,90 грн з призначенням платежу "Оплата відшкодування частини вартості предмета лізингу згідно з графіком № 12323-SME-FL від 22.12.2021" (а.с.70).

31.01.2022 представники сторін підписали акт надання послуг №3088 від 31.01.2022 на суму 44 556,90 грн (винагорода згідно з графіку) (а.с. 90-94).

При цьому судом також враховується, ТОВ "Фін-Інвест Полісся" надіслало ТОВ "ОТП Лізинг" листа, в якому підтвердило наявність заборгованості, зокрема, за договором фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22.12.2021 та просило здійснити реструктуризацію боргу (а.с.76). Вказаний лист поданий до суду в паперовій формі.

Щодо доводів представника ТОВ "Фін-Інвест Полісся" про те, що сканована копія листа ТОВ "Фін-Інвест Полісся" від 07.09.2022 вих. №07/09-2 не може оцінюватися як допустимий та достовірний доказ, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 3 статті 96 ГПК України, учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу (ч. 4 статті 96 ГПК України).

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (ч. 5 статті 96 ГПК України).

Отже, учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах як оригінал; електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ, який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 ч. 2 статті 73 ГПК України).

Подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим.

Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

Лист ТОВ "Фін-Інвест Полісся" від 07.09.2022 вих. №07/09-2 виконаний на бланку, що містить елементи фірмового стилю товариства, підписаний директором та скріплений печаткою підприємства. Водночас представник ТОВ "Фін-Інвест Полісся" не ставив під сумнів паперову копію електронного документа на відповідність оригіналу, тому у суду немає підстав вважати таку паперову копію електронного документа недопустимим доказом.

Суд враховує, що законодавство не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків (ч.1 ст.11 ЦК України). У цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про часткову сплату боргу, а також повідомлення боржника на адресу кредитора, яким боржник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитором, відповідь на претензію, підписання боржником акта звіряння розрахунків або іншого документа, в якому визначена його заборгованість.

Поряд з цим, матеріалами справи також підтверджується, що 12.12.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" уклало з Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал страхування" додаткову угоду №8122/22-Т/ОЛ5 до Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №1362/19-Т/ДГО/НС/Ц2 від 01.10.2019, за якою застраховано транспортний засіб: сівалку точного висіву Great Plains YP1625, лізингоодеоржувачем якої є ТОВ "Фін-Інвест Полісся" (а.с.69-81 т.2). Страховий платіж за договором страхування наземного транспорту з терміном дії з 24.12.2022 до 23.12.2023 за вказаний об`єкт лізингу становить 14 225,58 грн (а.с. 187-222).

Відповідно до частин 1,3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування.

Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить про те, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

За вищенаведеного суд враховує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у Постанові по справі № 910/353/19 від 06.12.2019.

Суд вважає, що дії позивача щодо підписання актів приймання-передачі та видаткової накладної про отримання об`єкта лізингу, здійснення лізингових платежів за отриманий об`єкт лізингу, що є також об`єктом договору купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021, з одночасним невизнанням отримання об`єкта лізингу суперечать його поведінці і є недобросовісними.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд прийшов до висновку, що при укладанні сторонами договору купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021 не було порушено приписи статей 203, 215 ЦК України, вказаний правочин відповідає вимогам чинного законодавства. Виконання умов договору фінансового лізингу було схвалено ТОВ "Фін-Інвест Полісся", шляхом його підписання, підписання акту прийому-передачі об`єкту лізингу, підписання додаткової угоди №1 до договору з графіком лізингових платежів, прийняття відповідних прав та зобов`язань за укладеним правочином, і їх подальшої реалізації.

Підписавши договір купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021, договір фінансового лізингу №12323-SME-FL від 22.12.2021, акт приймання-передачі до договору купівлі-продажу №12323-S від 24.12.2021, акт приймання-передачі до договору фінансового лізингу від 24.12.2021, видаткову накладну №55918 від 24.12.2021, здійснивши оплати на виконання умов договору, сформувавши відповідний податковий кредит, позивач вчинив дії на підтвердження отримання ним об`єкта лізингу, що водночас спростовує його твердження про фіктивність оспорюваного договору.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021 з наведених позивачем підстав, у тому числі і на підставі ст. 234 ЦК України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вказаного, суд відмовляє у задоволенні вимоги ТОВ "Фін-Інвест Полісся" про визнання договору купівлі-продажу №12323-S від 22.12.2021 недійсним.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Згідно з ч. 1, 2, ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на ТОВ "Фін-Інвест Полісся".

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 14.12.23

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу - (рек.) та на електронну пошту - ,

3 - відповідачу-1 - через систему "Електронний суд",

4 - відповідачу-2 - (рек.).