номер провадження справи 15/216/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2023 Справа №908/2446/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, 69600, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10

до відповідача Приватної виробничо-комерційної фірми «АЕК», 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 10

про стягнення коштів

без виклику представників сторін

суть спору

31.07.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя до відповідача Приватної виробничо-комерційної фірми «АЕК», м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за договором № 604-ОР/2019 оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради від 05.06.2019 в розмірі 730 895,28 грн, з яких:

- заборгованість зі сплати 70% орендної плати, за період з 15.02.2022 по 29.05.2023 в розмірі 485 450,73 грн та пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 17 015,94 грн (на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя, стягувач Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради);

- заборгованість зі сплати 30% орендної плати за період з 15.08.2022 по 29.05.2023 в розмірі 217 080,74 грн та пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 8534,64 грн на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя (стягувач Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради);

- заборгованість з відшкодування витрат на комунальні послуги в сумі 2735,07 грн та заборгованість зі сплати земельного податку в сумі 78,16 грн (стягувач Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 справу № 908/2446/23 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 07.08.2023 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

15.08.2023 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з належними доказами надіслання на адресу відповідача копії заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою суду від 29.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2446/23, присвоєно справі номер провадження 15/216/23. Ухвалено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Запропоновано відповідачу надати у строк до 28.09.2023, відповідно до ст. 165 ГПК України, відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем. Запропоновано позивачу у строк до 12.10.2023 у разі отримання відзиву на позов надати суду відповідь на відзив, оформлену згідно із вимогами ст. 166 ГПК України разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується відповідь позивача, якщо такі докази не надані відповідачем, а також надіслати на адресу суду докази, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до нього доказів відповідачу. Запропоновано відповідачу надати у строк до 30.10.2023, відповідно до ст. 167 ГПК України, надати заперечення разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтується заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Підставою для звернення з позовом до суду стала несплата відповідачем заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради №604-ОР/2019 від 05.06.2019 в розмірі 702 531,47 грн, 25 550,58 грн пені та договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 604-В/2019 від 05.06.2019 в розмірі 2735,07 грн, а також заборгованості зі сплати земельного податку в розмірі 78,16 грн. Позов обґрунтовано умовами договорів № 604-ОР/2019 від 05.06.2019, № 604-В/2019 від 05.06.2019, а також приписами ч. 2 ст. 216, ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, 283 Господарського кодексу України (далі за текстом ГК України), статей 11, 509, 525, 526, 611, 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України).

За офіційним даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-підприємців та громадських формувань (відповідь на запит №167745 від 02.08.2023) місцезнаходженням юридичної особи-відповідача є адреса: 69063, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 10.

Поштове відправлення (копія ухвали Господарського суду Запорізької області від 29.08.2023 у справі № 908/2446/23), надіслане на вказану адресу відповідача, повернулось до суду 03.10.2023 не врученим відповідачеві із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Заяви про зміну відповідачем місцезнаходження на адресу суду не надходило.

За змістом п. п. 101, 102 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення «EMS» - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Строк зберігання за заявою відправника/адресата (одержувача) і за додаткову плату може бути продовжений.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» або реєстрованого поштового відправлення з позначкою «Адміністративна послуга» такі відправлення разом з бланком повідомлення про вручення повертаються за зворотною адресою у порядку, визначеному в пунктах 81, 82, 83, 84, 91, 99 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати».

Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.

Невручені міжнародні поштові відправлення надсилаються до місця міжнародного поштового обміну, з якого вони були одержані.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання учасником справи кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

З огляду на викладене, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі №908/2446/23 за відомою суду адресою відповідача.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 22.05.2023.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд установив.

05.06.2019 між Запорізькою обласною радою (Орендодавець), Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (Балансоутримувач), та Приватною виробничо-комерційною фірмою «АЕК» (Орендар) укладено Договір № 604-ОР/2019 оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради від 05.06.2019 року (далі Договір оренди), посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Морозовою В.М. та зареєстрований в реєстрі за №697, за умовами якого (п. 1.1) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області загальною площею 23,1 кв.м, а саме: нежитлові приміщення № 515 18,7 кв.м, № 515а 4,4 кв.м другого поверху будівлі літера «К-9», інв. № 10310001, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10, яке обліковується на балансі комунальної установи «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, вартість якого визначена відповідно до Звіту про незалежну оцінку нерухомого майна і становить 82 480,00 грн станом на 31.12.2018 (далі Майно).

Пунктом 2.1. Договору оренди передбачено, що вступ Орендаря у користування Майном настає одночасно із підписанням сторонами цього Договору та акту приймання-передачі вказаного Майна.

На виконання умов п. 2.1. Договору 05.06.2019 між сторонами складено Акт приймання-передачі нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10, відповідно до якого Орендодавцем та Балансоутримувачем передано, а Орендарем прийнято в оренду вищевказане нерухоме майно.

Згідно з п. 3.1. Договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, затвердженої рішенням Запорізької обласної ради від 06.04.2017 № 24 «Про нормативно-правові документи з питань орендних відносин для об`єктів спільної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Запорізької області» (далі Методика).

Місячна орендна плата за перший (базовий) місяць оренди (червень) 2019 року за результатами конкурсу становить 31 000,00 грн (тридцять одна тисяча грн. 00 коп.) (без ПДВ).

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Нарахування орендної плати починається з дня підписання сторонами Договору та акту приймання-передачі Майна.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що орендна плата встановлюється тільки у грошовій формі.

Відповідно до п. 3.3. Договору оренди розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.4. Договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується Орендарем до обласного бюджету та на розрахунковий рахунок Балансоутримувача щомісячно, до 15 числа місяця (включно), наступного за тим, що підлягає оплаті, у пропорціях, визначених Методикою, а саме: 30 відсотків орендної плати Балансоутримувачу, 70 відсотків - до обласного бюджету, відповідно до наданих Балансоутримувачем рахунків Орендарю, складених із урахуванням таких пропорцій.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, на який нараховується пеня, від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати, у пропорціях, визначених п. 1 Методики, відповідно до наданих Балансоутримувачем рахунків Орендарю, складених із урахуванням таких пропорцій (п. 3.6 Договору оренди).

Згідно з п. 5.2. Договору оренди Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до обласного бюджету та на розрахунковий рахунок Балансоутримувача в пропорціях, визначених п. 3.4. Договору.

До суми орендної плати не входять компенсація Балансоутримувачу за податки за землю; додатково орендоване інше окреме індивідуально визначене майно, яке знаходиться на балансі Балансоутримувача; відшкодування витрат Балансоутримувача за надані Орендареві комунальні послуги на обслуговування будинку і прибудинкової території тощо. Відшкодування вищезазначених витрат відбувається відповідно до укладених угод між Балансоутримувачем і Орендарем та чинного законодавства України (п. 3.8 Договору оренди).

Відповідно до п. 5.3. Договору оренди Орендар зобов`язується укласти з Балансоутримувачем орендованого Майна договір про відшкодування Орендарем витрат на утримання орендованого Майна та надані йому комунальні послуги.

Відповідно до п. 12.1. Договору оренди цей Договір укладений на 5 (п`ять) років та діє з « 05» червня 2019 року до « 05» червня 2024 року.

Пунктом 9.3. Договору оренди Балансоутримувач зобов`язується при виникненні спорів за Договором оренди представляти інтереси Орендодавця в судах та органах державної виконавчої служби України.

На виконання п. 5.3. Договору оренди Комунальною установою «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, правонаступником якої є Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (Балансоутримувач), та Приватною виробничо-комерційною фірмою «АЕК» (Орендар) укладено Договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 604-В/2019 від 05.06.2019 (далі Договір на утримання майна), відповідно до якого відповідач зобов`язався брати участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт (п. 1):

- за послуги з постачання електроенергії відповідно до показань приладу обліку;

- за послуги водопостачання та водовідведення відповідно до показань приладу обліку;

- за послуги теплопостачання пропорційно до займаної площі приміщень у загальній площі Будівель;

- за вивезення твердих побутових відходів пропорційно до займаної площі;

- за технічне обслуговування ліфтів пропорційно до займаної площі.

Згідно з п. п. 2.2.3 п. 2.2. Договору на утримання майна Орендар зобов`язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі за обслуговування, утримання та ремонт Будівлі, комунальні та інші послуги Балансоутримувача, згідно розрахунку, наданого Балансоутримувачем не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Цей договір укладений строком на 5 (п`ять) років та діє з 05 червня 2019 року до 05 червня 2024 року включно, але Орендар відшкодовує вартість спожитих комунальних послуг до моменту підписання акту приймання-передачі приміщення (п. 5.1. Договору на утримання майна).

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що позивачем надані послуг з орендної плати за період лютий 2022 року травень 2023 року на суму 702 531,47 грн.

Відповідачем частково вносились платежі з орендної плати всього в сумі 129 669,82 грн.

При цьому всупереч умовам Договору оренди, починаючи з лютого 2022 року до травня 2023 року, внаслідок систематичної несплати орендної плати за відповідачем рахується заборгованість: перед Комунальним некомерційним підприємством «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради: 217 080,74 грн 30% орендної плати; 78,16 грн земельний податок; перед обласним бюджетом 485 450,73 грн 70% орендної плати.

Також за відповідачем обліковується заборгованість з утримання майна в розмірі 2735,07 грн та зі сплати земельного податку в сумі 78,16 грн.

Протягом 2022 року сторони вели листування з приводу сплати орендних платежів та погашення існуючої заборгованості.

Відповідно до п. 8.4. Договору оренди передбачено, що Орендодавець має право розривати в односторонньому порядку цей Договір у разі, якщо Орендар допустив будь-яке з нижченаведених порушень за цим Договором, а саме:

- невиконання Орендарем істотних умов договору оренди, визначених статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»;

- несплати або сплати в неповному обсязі Орендарем орендної плати за оренду нерухомого майна протягом двох місяців поспіль;

- невиконання або неналежне виконання Орендарем умов цього Договору оренди.

Пунктом 12.8. Договору оренди передбачено, що чинність цього Договору припиняється внаслідок прийняття Орендодавцем рішення про одностороннє розірвання Договору.

Розпорядженням голови Запорізької обласної ради «Про дострокове розірвання договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області в односторонньому порядку» від 18.04.2023 № 14-св прийнято рішення Орендодавця про дострокове розірвання в односторонньому порядку укладений із ПВКФ «АЕК» договір оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради, від 05.06.2019 № 604-ОР/2019.

На виконання вищевказаного розпорядження голови обласної ради від 18.04.2023 №14-св, Договір є розірваним через 20 календарних днів з моменту направлення Орендарю приватній виробничо-комерційній фірмі «АЕК» відповідного листа, рекомендованого з повідомленням (лист від 20.04.2023 № 01-14/0140), про одностороннє розірвання Договору, а саме, 10.05.2023, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення іншого речового права від 18.05.2023, індексний номер рішення: 67640183 (Витяг з державного реєстру речових прав від 18.05.2023).

29 травня 2023 року між Приватною виробничо-комерційною фірмою «АЕК», Запорізькою обласною радою та Комунальним некомерційним підприємством «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради укладено акт приймання-передачі нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10, відповідно до якого Орендар передав, а Орендодавець та Балансоутримувач прийняли нерухоме майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Запорізької області, що обліковується на балансі КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та розташоване за адресою: м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10, загальною площею 23,1 кв.м, а саме: нежитлові приміщення другого поверху будівлі літера «К-9»: № 515 18,7 кв.м, № 515а 4,4 кв.м.

Станом на день припинення орендних відносин між сторонами за відповідачем рахувалася непогашена заборгованість перед Комунальним некомерційним підприємством «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради: 217 080,74 грн 30% орендної плати; 2735,07 грн витрати балансоутримувача на утримання нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю; 78,16 грн земельного податку, а також перед обласним бюджетом: 485 450,73 грн 70% орендної плати.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна в частині повного та своєчасного внесення орендної плати та інших платежів, згідно з умовами Договору оренди та Договору на утримання майна, стало підставою звернення позивача до суду про стягнення:

- заборгованість зі сплати 70% орендної плати, за період з 15.02.2022 по 29.05.2023 в розмірі 485 450,73 грн та пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 17 015,94 грн (на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя, стягувач Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради);

- заборгованість зі сплати 30% орендної плати за період з 15.08.2022 по 29.05.2023 в розмірі 217 080,74 грн та пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 8534,64 грн на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя (стягувач Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради);

- заборгованість з відшкодування витрат на комунальні послуги в сумі 2735,07 грн та заборгованість зі сплати земельного податку в сумі 78,16 грн (стягувач Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради).

Дослідивши обставини справи та надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Правовідносини сторін є господарськими, що випливають з договору оренди нерухомого майна.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Аналогічні положення закріплені в ст. 509 Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 283 ГК України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об`єктом оренди можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) ч. 3 ст. 283 ГК України.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом ч. 6 ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У частині першій статті 762 ЦК України за кріплено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч. 3 ст. 285 ГК України).

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Між сторонами у справі укладено договір оренди нерухомого майна.

Сторонами обумовлено в пунктах 3.1 та 3.3. Договору оренди, що орендна плата розраховується на підставі Методики, місячна орендна плата за перший (базовий) місяць оренди (червень) 2019 року за результатами конкурсу становить 31 000,00 грн (тридцять одна тисяча грн. 00 коп.) (без ПДВ). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Водночас, до суми орендної плати не входять компенсація позивачу за податки за землю; додатково орендоване інше окреме індивідуально визначене майно, яке знаходиться на балансі позивача; відшкодування витрат позивача за надані відповідачеві комунальні послуги на обслуговування будинку і прибудинкової території тощо. Відшкодування вищезазначених витрат відбувається відповідно до укладених угод між позивачем і відповідачем та чинного законодавства України (п. 3.8 Договору оренди).

Обов`язок укладення відповідачем із позивачем договору про відшкодування витрат на утримання орендованого майна передбачений п. 5.3. Договору оренди.

На виконання вказаного пункту Договору оренди між сторонами укладено відповідний договір на утримання майна № 604-В/2019 від 05.06.2019.

Відповідно до п. 3.4. Договору оренди орендна плата перераховується відповідачем до обласного бюджету та на розрахунковий рахунок позивача щомісячно, до 15 числа місяця (включно), наступного за тим, що підлягає оплаті, у пропорціях, визначених Методикою, а саме: 30 відсотків орендної плати позивачу, 70 відсотків - до обласного бюджету, відповідно до наданих позивачем рахунків відповідачеві, складених із урахуванням таких пропорцій.

Також відповідач зобов`язався, відповідно до п. п. 2.2.3 п. 2.2. Договору на утримання майна, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок позивача за обслуговування, утримання та ремонт Будівлі, комунальні та інші послуги позивача, згідно з розрахунком, наданим позивачем не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

Відповідачем частково сплачено рахунки з орендної плати та плати за обслуговування, утримання Будівлі.

У пункті 9.3. Договору оренди передбачено, що позивач зобов`язується при виникненні спорів за Договором оренди представляти інтереси Орендодавця в судах та органах державної виконавчої служби України.

Станом на дату звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість перед позивачем зі сплати орендних платежів в розмірі 217 080,74 грн 30% орендної плати; перед обласним бюджетом в розмірі 485 450,73 грн 70% орендної плати; заборгованість з платежів на утримання майна в розмірі 2735,07 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідачем не подано, ані обґрунтованих заперечень вимогам позивача в цій частині, ані доказів сплати боргу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача орендних платежів в розмірі 217 080,74 грн 30% орендної плати, заборгованість з платежів на утримання майна в розмірі 2735,07 грн, а на користь обласного бюджету в розмірі 485 450,73 грн 70% орендної плати, які підлягають задоволенню.

Водночас, суд вважає необґрунтовано заявленою вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 78,16 грн земельного податку, оскільки ані договором оренди нерухомого майна № 604-ОР/2019 від 05.06.2019, ані договором на утримання майна № 604-В/2019 від 05.06.2019, не передбачено компенсації позивачу податку за землю.

Не надано позивачем і інших окремих угод, якими сторони передбачили обов`язок орендаря компенсувати позивачу податок на землю.

Позивач також просить стягнути з відповідача за прострочення виконання основного зобов`язання пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 17 015,94 грн (на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя, стягувач Комунальне некомерційне підприємство «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради) за загальний період з 15.02.2023 до 29.09.2023 та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України в сумі 8534,64 грн на користь позивача за загальний період з 15.08.2022 до 29.05.2023.

Розрахунок позивачем наведений за кожен місяць.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.4. Договору оренди орендна плата перераховується відповідачем до обласного бюджету та на розрахунковий рахунок позивача щомісячно, до 15 числа місяця (включно), наступного за тим, що підлягає оплаті, у пропорціях, визначених Методикою, а саме: 30 відсотків орендної плати позивачу, 70 відсотків - до обласного бюджету, відповідно до наданих позивачем рахунків відповідачеві, складених із урахуванням таких пропорцій.

Перевіривши розрахунок пені та період її нарахування, суд приходить до висновку щодо неправильності обрахування позивачем пені.

Так, позивачем неправильно визначено період обрахування пені за кожним місяцем нарахованої орендної плати, а саме в порушення умов договору (строк оплати п. 3.4. Договору оренди до 15 числа місяця, наступним за тим, що підлягає оплаті) початок періоду нарахування позивач зазначає 15 число того місяця, за який має бути внесена оплата, наприклад: за прострочення орендної плати за лютий 2022 року позивач вказує період нарахування 15.02.2022 до 15.03.2022, у той час як останнім днем оплати за лютий 2022 року є 15.03.2022, а не 15.02.2022, як помилково вказує позивач. При цьому, за розрахунком позивача строк закінчення розрахунку пені припадає на останній день оплати.

Таким чином позивачем допущено подібну помилку при обрахуванні пені щодо кожного рахунку на оплату орендних платежів за вказаний ним період з лютого 2022 року до травня 2023 року неправильно визначено початок періоду нарахування пені.

Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог та самостійно визначити строк розрахунку пені, а саме строк припинення нарахування, який в розрахунку позивача припадає на останній день оплати, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості наведеного позивачем розрахунку і як наслідок необґрунтовано заявлених вимог в частині пені.

З наведених підстав у задоволенні вимог про стягнення пені слід відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 74 ГПК України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статей 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, беручи до уваги несплату орендних платежів за спірними правовідносинами, суд задовольняє позовні вимоги частково, а саме: щодо стягнення на користь місцевого бюджету заборгованості зі сплати 70% орендної плати за період з 15.02.2022 до 29.05.2023 в розмірі 485 450,73 грн, на користь позивача заборгованості зі сплати 30% орендної плати за період з 15.08.2022 до 29.05.2023 в розмірі 217 080,74 грн, заборгованість з відшкодування витрат на комунальні послуги в сумі 2735,07 грн.

У частині стягнення 17 015,94 грн пені, 8534,64 грн пені та 78,16 грн земельного податку слід відмовити.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми «АЕК» (пр. Соборний, буд. 10, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 22135634) на користь місцевого бюджету м. Запоріжжя на розрахунковий рахунок IBAN UA0008479, отримувач ГУДСКУ у Запорізькій /ТГ м. Запоріжжя, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача Казначейства України, заборгованість зі сплати 70% орендної плати за період 15.02.2022 до 29.05.2023 в розмірі 485 450,73 грн (чотириста вісімдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят гривень 73 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми «АЕК» (пр. Соборний, буд. 10, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 22135634) на користь Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (Оріхівське шосе, 10, м. Запоріжжя, 69600, ідентифікаційний код юридичної особи 02006716) заборгованості зі сплати 30% орендної плати за період з 15.08.2022 до 29.05.2023 в розмірі 217 080,74 грн (двісті сімнадцять тисяч вісімдесят гривень 74 коп.). Видати наказ.

Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми «АЕК» (пр. Соборний, буд. 10, м. Запоріжжя, 69063, ідентифікаційний код юридичної особи 22135634) на користь Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради (Оріхівське шосе, 10, м. Запоріжжя, 69600, ідентифікаційний код юридичної особи 02006716) витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 537,98 грн (десять тисяч п`ятсот тридцять сім гривень 98 коп.). Видати наказ.

У частині позовних вимог щодо стягнення 17 015,94 грн пені, 8534,64 грн пені та 78,16 грн земельного податку відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.12.2023.

Суддя І. С. Горохов