ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 Справа № 917/1772/23

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тютюнова компанія «Південна» (ідентифікаційний , вул. Шнеєрсона, 9, м. Миколаїв, 54005)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» (ідентифікаційний , вул. Чумацький шлях (Половки), 62, м. Полтава, 36010)

про стягнення 82546,38 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача коштів в сумі 82 546,38 грн за договором купівлі-продажу № 8-0681 від 09.04.2020 за неналежне виконання відповідачем умов договору в частині оплати отриманого товару, з яких: 54 276,02 грн основний борг; 5 429,58 грн пеня; 14 156,62 грн інфляційні втрати; 8 684,16 грн штраф.

Ухвалою від 28.09.2023 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви та доказів їх направлення на адресу відповідача.

Позивач у визначений судом термін усунув недоліки позовної заяви шляхом подачі доповнень до позовної заяви.

Згідно з ухвалою від 23.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Ухвала суду від 23.10.2023 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі направлялась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Чумацький шлях (Половки), 62, м. Полтава, 36010) та отримана уповноваженим представником 27.10.2023, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

09.04.2020 між ТОВ «Тютюнова компанія «Південна» (Продавець) та ТОВ «Татнєфть-АЗС-Україна» (Покупець) укладений договір купівлі-продажу №8-0681 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець зобов`язується передати товар - тютюнові вироби або інші групи (далі по тексту - Товар) у власність Покупця відповідно до його замовлення (замовлень), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар на умовах, зазначених у цьому договорі. Придбаний Покупцем за цим договором Товар буде в подальшому реалізовуватися через об`єкти торгівлі Покупця на території України.

Згідно з п. 2.1. Договору асортимент, кількість та ціна Товару, що продається згідно з даним договором, вказується у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 4.3. Договору, розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на умовах 100% передплати або з відстроченням оплати в термін не пізніше 14 банківських днів від дати отримання покупцем товару, що вказаний в товарній накладній. Проте не виключаються інші способи розрахунків, передбачені чинним законодавством України, за погодженням з Продавцем.

Згідно з п. 6.2. Договору, у разі прострочення Покупцем строків оплати вартості отриманого Товару, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Згідно з п. 6.3. Договору, у випадку прострочення платежу понад 3 (три) календарні дні, Покупець сплачує на користь Продавця одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк Товару за користування коштами.

Згідно з п. 8.7. Договору перед укладанням даного договору Покупець зобов`язаний надати Постачальнику завірені печаткою та підписом уповноваженої особи копії, зокрема, наказу/довіреності на уповноваження особи, що має право підписувати договори, та на особу, яка отримує товар та підписує видаткові накладні.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавцем на виконання Договору здійснювалася передача Товару, а Покупцем здійснювалася оплата отриманого Товару. Так, згідно з доданими до позовної заяви накладними та товарно-транспортними накладними за в період з 05.01.2022 року по 23.02.2022, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 146 096, 39 грн. Згідно з розрахунком позовних вимог відповідачем сплачено 91 820, 37 грн за отриманий товар, таким чином різниця між оплаченим та переданим відповідачу у власність товаром складає 54 276,02 грн.

У доповненнях до позовної заяви від 29.09.2023 позивач повідомив суд, що довіреності, на підставі яких представниками відповідача здійснювалося отримання товару за накладними та товарно-транспортними накладними відсутні, проте 09.04.2020 сторони уклали три додаткові угоди до Договору купівлі-продажу № 8-0681 від 09.04.2020, в яких погодили, що відпуск товару здійснюється визначеним матеріально-відповідальним особам покупця (всього 5 осіб) та зазначили їх дані та зразки підписів та печаток.

Судом встановлено, що накладні та товарно-транспортні накладні містять найменування товару, його кількість, ціну, підписані представниками сторін. Зазначені обставини дають підстави вважати, що поведінка сторін засвідчує їх волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідач не посилається на те, що товар за Договором ним не був отриманий, чи отриманий не уповноваженим представником. Зазначене підтверджується актом звірки розрахунків за період з 01.01.2022 по 14.07.2023, в якому відображені відповідні видаткові накладні та платіжні доручення про сплату боргу.

Згідно з актом за відповідачем значиться борг в розмірі 54726,02 грн. Акт засвідчений печатками сторін та підписаний уповноваженими особами. Факт підписання відповідачем акту звірки свідчить про оприбуткування товару, таким чином відповідач фактично узгодив дії своїх представників по одержанню товару.

Виходячи з умов Договору та наданих доказів суд вважає, що товар за видатковими накладними прийнятий уповноваженими особами покупця.

Суд вважає надані позивачем накладні та акт звірки належними доказами отримання товару.

Претензії щодо якості чи кількості товару зі сторони відповідача в матеріалах справи відсутні.

Щодо строків оплати суд враховує, що згідно з п. 4.3. сторони домовились про відстрочення оплати на 14 банківських днів від дати отримання покупцем товару.

За ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, обов`язок відповідача щодо оплати товару витікає з положень Цивільного Кодексу України, а строк оплати є таким, що настав.

Докази оплати товару в повному обсязі відповідачем не надані.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 ЦК України).

З огляду на те, що відповідач не сплатив всю суму за отриманий товар в обумовлений Договором строк, чим порушив зобов`язання за Договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Згідно з п. 6.2. Договору, у разі прострочення Покупцем строків оплати вартості отриманого Товару, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що у випадку прострочення платежу понад З (три) календарні дні, Покупець сплачує на користь Продавця одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк Товару за користування коштами.

Позивач заявив до стягнення з відповідача у відповідності до п.6.2. Договору за період прострочення з 24.01.2022 по 07.09.2022 5429,58 грн пені. Розрахунок пені за кожною накладною окремо з урахуванням відстрочки платежу 14 днів від дати отримання товару знаходиться в матеріалах справи.

Позивач також заявив до стягнення одноразовий штраф у розмірі 16% від суми неоплаченого в строк Товару відповідно до п. 6.3. договору у розмірі 5429,58 грн.

Суд визнає обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню вимоги про стягнення пені та штрафу в повному розмірі оскільки їх період та розмір є обгрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення пені та штрафу суд також врахував правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 19.09.2019 №904/5770/18. Згідно позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та статтями 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», а право визначити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України. При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За таких обставин одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Щодо стягнення інфляційних втрат.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Судом враховується, що інфляційні витрати та річні є невід`ємною частиною боргу, вимоги про сплату яких кредитор вправі заявити з моменту виникнення права на позов про повернення боргу.

Здійснивши перевірку здійсненого позивачем розрахунку інфляційних суд визнає його обґрунтованим. До стягнення підлягає 14156,62 грн інфляційного збільшення суми боргу за період з березня 2022 по серпень 2023.

Перевірка правильності розрахунків пені, інфляційних витрат проводилась за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «ЛІГА 360».

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Матеріалами справи підтверджено наявність основного боргу в сумі 54276,02 грн, строк оплати якого настав, відповідач не надав будь-яких заперечень стосовно заявленої до стягнення суми та підстав її виникнення. З урахуванням встановлених судом обставин позовні вимоги задовольняються повністю.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» (ідентифікаційний , вул. Чумацький шлях (Половки), 62, м. Полтава, 36010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тютюнова компанія «Південна» (ідентифікаційний , вул. Шнеєрсона, 9, м. Миколаїв, 54005) 54276,02 грн основного боргу, 14156,62 грн інфляційних збитків; 5429,58 грн пені, 8684,16 грн штрафу, 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя І.І. Пушко