ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 рокуСправа № 912/1792/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (пр. Будівельників, 37, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28006)

про стягнення 131 769,73 грн,

секретар судового засідання - Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від позивача - Матвєєнко Г.М., довіреність №б/н від 29.08.2023 (в режимі відеоконференції);

від відповідача - участі не брав;

у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (далі - ТОВ "Енергомед+") про стягнення 131 769,73 грн пені з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору №286/1/22/17 від 21.06.2022 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) в частині поставки всього обсягу товару, з ТОВ "Енергомед+" підлягає стягненню відповідна заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 02.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд справи призначено на 31.10.2023.

08.11.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому визнано позовні вимоги частково в сумі 43 499,85 грн.

У судовому засідання 31.10.2023 оголошено перерву до 28.11.2023.

10.11.2023 позивачем подано відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою від 28.11.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 01.12.2023.

30.11.2023 відповідачем подано суду заяву про розгляд справи, призначеної на 01.12.2023, без участі його представника, заперечено проти стягнення пені в розмір 85 269,88 грн з підстав, наведених у відзиві.

Представник позивача у судовому засіданні 01.12.2023 позов підтримав повністю.

У судовому засіданні 01.12.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

21.06.2022 між Міністерством оборони України (далі - замовник) та ТОВ "Енергомед+" (далі - постачальник) укладено договір №286/1/22/17 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційний гас), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) (далі - договір, а.с. 9-19).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов`язався поставити у 2022 році нафти і дистиляти (09130000-9) (авіаційний гас) (далі - товар) для потреб Міністерства оборони України та Збройних Сил України згідно специфікації, а Замовник забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно з специфікацією.

У специфікації, яка наведена у п. 1.1. договору, передбачено найменування товару - паливо для газотурбінних двигунів Джет А-1 (61-003-4718), строк постачання - 90 календарних днів з дати отримання попередньої оплати згідно п. 4.2., загальна кількість - 5 000,0 тонн, за ціною за одиницю товару без ПДВ - 68 785,00 грн, загальною вартістю - 343 925 000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 24 074 750,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ - 367 999 750,00 грн.

У п. 2.2. договору визначено, що одержувачами товару є військові частини (далі - одержувачі замовника) згідно з рознарядкою Міністерства оборони України (Додаток 12.2. до Договору).

Згідно з п. 3.1. договору його ціна становить 367 999 750,00 грн, у тому числі податок на додану вартість та вартість вантажних робіт в місцях завантаження і транспортні витрати.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що Замовник оплачує поставлені товари за договірною ціною, встановленою сторонами у договорі.

За змістом п. 4.2. договору розрахунки за товар проводиться шляхом попередньої оплати у розмірі 80% від ціни договору та наступної поетапної оплати замовником поставлених йому партій товарів протягом 10 банківських днів після пред`явлення постачальником повного комплекту документів на оплату.

Згідно з п. 4.7. договору постачальник зобов`язаний надати замовнику після постачання товару комплект наступних документів: рахунок-фактуру на відвантажений товар, який підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника; акт приймання-передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у ЗСУ, затвердженої наказом МОУ від 17.08.2017 №440); видаткову накладну постачальника, яка містить обов`язкові реквізити та підписана сторонами із зазначенням одержувачами замовника фактичної дати надходження товару; акт прийому-передачі товару (додаток 12.3. до договору); повідомлення-підтвердження (додаток 12.4. до договору), оформлене одержувачами замовника, у відповідності до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт і послуг у МОУ, затвердженого наказом МОУ від 31.12.2016 №757.

Належним чином оформлені документи, зазначені в п. 4.7. договору, є підтвердженням прийняття товару (п. 1 додатку 12.1. до договору).

Прийняття товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання - передачі (додаток №22 до Інструкції з обліку військового майна у ЗСУ), який повинен бути складений в останній день приймання товару. Належним чином оформлений і підписаний акт приймання - передачі є підтвердженням приймання товару (п. 3 додатку 12.1. до договору).

Пунктом 5.5. договору передбачено, що договір вважається виконаним при умові постачання 99 % товару.

Відповідно до п. 6.3.1., 6.3.2. договору, постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товару у строки, встановлені договором; забезпечити постачання товару, згідно специфікації, якість якого відповідає вимогам розділу ІІ договору.

У п. 7.3.2. договору сторони погодили, що за порушення строків постачання товару постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості товару, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості товару.

Неустойка (пеня, штраф) за несвоєчасне постачання товару, яка передбачена п. 7.3.2. договору, нараховується за весь період прострочення (п. 7.3.6. договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1. договору).

За змістом п. 10.2. договору визначено, що після закінчення бюджетного року, товар визначений в п. 1.1. договору, не підлягає постачанню замовнику та не приймається одержувачем замовника за цим договором. Комплект документів визначений у п.4.7 замовником не приймаються та повертаються Постачальнику без реалізації.

Додатковою угодою №1 від 10.08.2022 сторони домовилися внести зміни: до специфікації (п. 1.1. договору) в частині ціни за одиницю товару без ПДВ - 61 333,25 грн, загальна вартість - 306 666 250,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 61 333 250,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ - 367 999 500,00 грн; до п. 3.1. договору - ціна договору становить 367 999 500,00 грн, у тому числі податок на додану вартість та вартість вантажних робіт в місцях завантаження і транспортні витрати (а.с. 20-21).

Додатковою угодою №2 від 21.10.2022 сторони погодили внести зміни до додатку №12.2 договору (рознарядка) шляхом викладення його в новій редакції (а.с. 22).

Договір, додатки до нього та додаткові угоди підписано представниками сторін та скріплено печатками.

08.09.2022 відповідач отримав попередню оплату за договором у сумі 294 399 600 грн (80 % від ціни договору), що підтверджує платіжне доручення №286/1/230 від 05.09.2022 (а.с. 101).

Як вказує позивач, враховуючи дату здійснення попередньої оплати, дев`яностоденний строк для поставки товару закінчився з 07.12.2022, проте за договором відповідачем поставлено лише 4925,402 тонн товару на загальну суму 362 509 094,65 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи підписаними та скріплені печатками актами прийому - передачі продукції видатковими накладними, актами приймання - передачі (а.с. 30-96).

За твердженням позивача, договір виконаний відповідачем лише на 98,50804% (4925,402 х 100/5000 = 98,50804), адже за договором поставлено 4925,402 тонн товару на суму 362 509 094,65 грн, що є порушенням умов договору.

З наведеного слідує, що постачальник поставив товар на суму 362 509 094,65 грн, а не 367 999 500 грн, чим не в повному обсязі виконав умови договору.

Отже, товар в кількості 74,598 тонн, вартість якого складає 5 490 405,35 грн, був недопоставлений замовнику, а договір виконаний лише на 98,50804%, тому відповідачем не виконані в повному обсязі договірні зобов`язання в частині постачання продукції.

У зв`язку з тим, що відповідач, в порушення умов укладеного договору, належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної поставки товару, останньому нараховано пеню за порушення строків поставки товару за період з 08.12.2022 по 31.12.2022.

26.01.2023 позивач направив відповідачу претензію на суму 131 769,73 грн (нарахована пеня), якою пропонувалося останньому протягом місяця з дня отримання претензії в добровільному порядку перерахувати кошти на рахунки позивача.

Претензія залишена без відповіді та задоволення.

З підстав викладеного, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення пені.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У силу вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 526 ЦК України, з якою кореспондується ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 509 ЦК України унормовано, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Як зазначалося вище, укладаючи договір, у п. 1.1. сторони погодили строк поставки товару - 90 календарних днів з дати отримання попередньої оплати.

Судом встановлено, що відповідач отримав попередню оплату за договором у сумі 294 399 600 грн (80 % від ціни договору) 08.09.2022, тому дев`яностоденний строк для поставки товару закінчився 07.12.2022.

Разом з тим, відповідачем станом на 07.12.2022 поставлено товар у кількості 4 925,402 т на суму 362 509 094,65 грн, що становить 98,50804% (4925,402 *100/5000 = 98,50804).

Вказані обставини не заперечуються відповідачем.

Однак, за твердженням відповідача з урахуванням положення п. 5.5. договору, відповідно до якого договір вважається виконаним при умові постачання не менше 99% товару (5000 / 100 * 99 = 4950) для виконання договору щодо постачання належної кількості товару ТОВ "Енергомед+" недопоставлено товар у кількості 24,598 т (4950 - 4925,402 = 24,598) на загальну суму 1 810 410,34 грн разом з ПДВ (24,598 * 73 599,90 = 1 810 410,34), а не 74,598 т на суму 5 490 405,35 грн, як зазначає позивач у позовній заяві.

Тому, за доводами відповідача, розмір пені за порушення строків постачання товару за період з 08.12.2022 по 31.12.2022 на заборгованість у розмірі 1 810 410,34 грн становить 43 499,85 грн, що визнається відповідачем у поданому відзиві.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо недопоставки товару за договором у кількості 24,598 т на загальну суму 1 810 410,34 грн разом з ПДВ, ураховуючи п. 5.5. договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У ч. 1, 2 ст. 217 ГК України унормовано, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч. 2 ст. 231 ГК України).

Як уже зазначено, у п. 7.3.2. договору сторони погодили, що за порушення строків постачання товару постачальник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості товару, з якої допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд здійснив власний розрахунок пені за період з 08.12.2022 по 31.12.2022 на суму 1 810 410,34 грн (вартість товару, з якої допущено прострочення виконання), за яким розмір пені становить 43 449,85 грн (1 810 410,34/100 *0,1)*24).

Враховуючи зазначене, позовні вимоги слід задовольнити частково, з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 43 449,85 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (пр. Будівельників, 37, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28006, ідентифікаційний код 31761265) на користь Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022) 43 449,85 грн пені та 885,99 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суд звертає увагу учасників справи про обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України.

Копії рішення надіслати сторонам в системі "Електронний суд".

Повне рішення складено 06.12.2023.

Суддя М.С. Глушков