ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

04 грудня 2023 року Справа № 903/467/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви"

на рішення Господарського суду Волинської області від 30.08.2023

(ухвалене о 12:16 год. у м. Луцьку, повний текст складено 11.09.2023)

у справі № 903/467/23 (суддя Якушева І. О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс"

про визнання недійсним договору №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022

за участю представників сторін:

від позивача - Андрейків О.В.;

від відповідача - Самчук А.М.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" звернулось до Господарського суду Волинської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" про визнання недійсним договору №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір позивачем не укладався, оскільки від імені позивача його було складено, підписано та скріплено печаткою невідомими особами.

Господарський суд Волинської області рішенням від 30.08.2023 у справі № 903/467/23 в позові відмовив.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не обґрунтовано та не доведено допущення сторонами договору порушень вимог законодавства на момент вчинення спірного правочину, а судом встановлено, що сторони у належній формі відповідно до вимог Цивільного кодексу України досягли згоди з усіх істотних умов, зафіксували свою волю в одному документі - договорі №0802/2 від 08.02.2022.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 203, 204, 207, 208, 215, 218, 639, 930 ЦК України, ст. ст. 1, 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" у якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 30.08.2023 у справі № 903/467/23 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована таким.

Укладений нібито між позивачем та відповідачем договір №0802/2 від 08.02.2022 не може вважатися електронним документом, оскільки не містять будь-яких електронних даних, які слід було б вважати електронним цифровим підписом (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), в ньому не погодженні істотні умови договору такі як ціна, а тому зазначений договір є недійним.

Судом першої інстанції не встановлено момент укладення оскаржуваного договору.

В оскаржуваному рішенні, суд зазначає, що обмін підписаних документів: договору, заявки з погодженням всіх істотних умов відбувся між сторонами електронною поштою. Проте, в подальшому суд першої інстанції посилається на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/7494/22 та зазначає, що договір №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022 та заявка на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні №08/02/2 від 08.02.2022 були укладені сторонами за допомогою факсимільного зв`язку.

Оскільки оригіналу договору № 0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022 не існує, тому немає можливості провести почеркознавчу експертизу.

В провадженні Північного апеляційного господарського суду знаходилась справа №910/11217/22 за позовом Малого приватного підприємства "Мінітранс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" про стягнення 120 800 грн.

Господарський суд міста Києва рішенням від 09.01.2023 у справі №910/11217/22 у задоволенні позову відмовлено. Приймаючи рішення у даній справі, місцевий господарський суд виходив з недоведеності належними та допустимими доказами обґрунтованість пред`явлених позовних вимог.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 11.09.2023 апеляційну скаргу залишив без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.01.2023 у справі №910/11217/22 - без змін. В цій постанові, суд також виходив з недоведеністю існування між сторонами ділової переписки з переддоговірного врегулювання усіх умов перевезення, відсутністю доказів надіслання договору факсимільним зв`язком з відображенням дати, часу та належного відповідачу засобу комунікації, а також, що позивачем не доведено наявності обставин виконання ним перевезення в міжнародному сполучені саме за замовленням відповідача.

За наведеного, позивач вважає, що судом першої інстанції ухвалено незаконне та необґрунтоване рішення, не встановлено всіх обставин справи, а обставини на які посилається суд в мотивувальній частині оскаржуваного рішення не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Відповідач подав суду відзив, за змістом якого не визнає апеляційну скаргу позивача, з таких підстав.

08.02.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Договір №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, відповідно до умов якого сторони визнають юридичну силу заявки-замовлення, рахунку на перевезення, переданих шляхом факсимільного зв`язку, по телефону в усній формі чи по електронній пошті.

Також, 08.02.2022 між позивачем та відповідачем було підписано Заявку на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні №08/02/2 До договору №0802/2 від 08.02.2022. Маршрут було визначено: Німеччина - Україна. В цьому перевезенні було залучено транспортні засоби позивача, погоджена сума фрахту до оплати - 1900 Євро.

Перевезення було виконано належним чином, що стверджується міжнародною Товарно-транспортною накладною (СМR № 840205 від 11.02.2022).

Господарський суд міста Києва рішенням від 17.11.2022, котре Північний апеляційний господарський суд постановою від 26.04.2023 залишив без змін, стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" 61 174 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Звертає увагу суду на тому, що Північний апеляційний господарський суд ухвалою від 24.03.2023 у справі № 910/7404/22 відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" в задоволенні клопотання №16/03-2 від 16.03.2023 про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, зазначивши при цьому, що наявні у справі докази дають можливість встановити фактичні дані, які входять до предмета доказування.

Відсутні правові підстави для визнання договору №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022 недійсним у зв`язку з його невідповідністю вимогам законодавства, оскільки він є підписаний, укладений у належній формі, обмін документами: договором, заявкою відбувся між сторонами електронною поштою, що узгоджується з умовами п.п.2.1.1. п.2.1., п.8.5. договору, ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене вище, відповідач просить відхилити апеляційну скаргу ТОВ "ТД "Українські консерви" та залишити рішення Господарського суду Волинської області від 30.08.2023 - без змін.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 04.12.2023 представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення було порушено норми матеріального права, не з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи. Просив рішення Господарського суду Волинської області від 30.08.2023 у справі № 903/467/23 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що позивач вказує, що він в липні 2022 року засобами поштового зв`язку отримав від ТОВ "Кантер Транс" документи невідомого походження, а саме: підписаний лише відповідачем договір про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №0802/2 від 08.02.2022, заявку-замовлення на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні №08/02/2, рахунок, акт і довідку.

Позивач вказує, що під час розгляду справи №910/7494/22, Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" стало відомо про те, що не встановленими особами було підроблено печатку і підпис директора ТОВ "Українські консерви" та укладено 08.02.2022 за допомогою факсимільного зв`язку договір №0802/2 від 08.02.2022 з відповідачем та заявку-замовлення №08/02/2. У лютому 2022 року відповідач, відповідно до підробленого договору №0802/2 та заявки-замовлення №08/02/2 здійснив перевезення вантажу, а саме: металеве обладнання та у відповідності до товарно-транспортної накладної передав вантаж ТОВ "Моноліт-Брук".

Також у позовній заяві ТОВ "Торговий дім "Українські консерви" посилається на те, що відповідно до заяви №08/02/2 відповідач перевозив як вантаж металеве обладнання. ТОВ "Торговий дім "Українські консерви" як юридична особа не має КВЕД 52.29, а саме: інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, а тому товариство не може бути посередниками щодо перевезень вантажу третім особам.

У Подільському управлінні поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві відкрито кримінальне провадження № 0001754 від 01.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Підсумовує, що договір №0802/2 та заява №08/02/2 були укладені не позивачем, а невідомими особами за допомогою факсимільного зв`язку, а позивач не бажав та не має права укладати договір щодо послуг на транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажів на користь третіх осіб.

В матеріалах справи наявні копії: Договору № 0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022, який підписаний сторонами (т. 1, а. с. 7-9); Заявки на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні №08/02/2 від 08.02.2022, котра підписана сторонами (т. 1, а. с. 10); транспортної накладної CMR (т. 1, а. с. 11); витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (т. 1, а. с. 57); скарг на бездіяльність посадових осіб Подільського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві (т. 1, а. с. 58-68); листи Київської міської прокуратури та Подільської окружної прокуратури м. Києва (т. 1, а. с. 69-71); рішення Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 у справі № 910/7494/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" про стягнення 61 174 грн заборгованості, яким суд позов задовольнив та стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" 61 174 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 2 481 грн (т. 1, а. с. 86-93).

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги такі положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач по справі має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При цьому, як убачається із доводів позовної заяви, апеляційної скарги, позивач фактично вказує на неукладеність спірного Договору.

За приписами ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами.

Згідно положень ч. 1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Згідно із ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 930 Цивільного кодексу України договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Статтею 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до п. 2.1. Договору № 0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022 сторони визнають юридичну силу заявки-замовлення, рахунку на перевезення, переданих шляхом факсимільного зв`язку, по телефону в усній формі чи по електронній пошті.

Згідно із п. п. 8.5., 8.6. Договору № 0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022, договір, зміни та доповнення до нього, заяви-замовлення, отримані від замовника за допомогою факсимільного зв`язку, по електронній пошті, мають юридичну силу. Сторони зобов`язуються після ознайомлення та підписання даного договору, отриманого за допомогою факсимільного зв`язку, по електронній пошті, обмінятися оригінальними примірниками останнього.

Тобто, сторонами у вказаному Договорі було погоджено використання факсимільного зв`язку, електронної пошти при укладенні договору, при надісланні заявки-замовлення.

Як вище вказано, в матеріалах цієї справи наявні копії Договору №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022 і заявка на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні №08/02/2 від 08.02.2022, котрі підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Крім того, суд бере до уваги, що Господарський суд міста Києва рішенням від 17.11.2022 в справі № 910/7494/22 задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" про стягнення 61 174 грн. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" 61 174 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 2 481 грн.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 26.04.2023 вказане рішення суду першої інстанції залишив без змін. (т. 1, а. с. 90-93).

Таким рішенням було встановлено, що :

"08.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" (за договором замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс" (за договором перевізник) було укладено Договір №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, відповідно до умов якого Замовник замовляє, а Перевізник надає послуги по здійсненню перевезень вантажів, зокрема з доставки ввіреного йому вантажу до пункту призначення на умовах, передбачених цим Договором, автомобільним транспортом у міських, міжміських і міжнародних сполученнях.

…

Під час дослідження матеріалів справи, судом було встановлено, що Договір №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022 та Заявка на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні № 08/02/2 від 08.02.2022 були укладені сторонами за допомогою факсимільного зв`язку.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання щодо перевезення у визначені строки та за маршрутом, обумовленим заявкою-замовленням, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) № 840205 від 11.02.2022 з відміткою вантажоодержувача про одержання вантажу.

21.06.2022 на виконання п. 4.7. договору та п. 15 заявки позивач надіслав цінним листом з описом вкладення на адресу відповідача оригінали документів, а саме: Договору №0802/2 від 08.02.2022, Заявки № 08/02/2 від 08.02.2022, Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 44 від 18.02.2022, рахунок на оплату № 44 від 18.02.2022, які є підставою для проведення оплати за надані послуги з перевезення вантажу.

Відповідач вказаний лист з документами отримав 09.07.2022, що підтверджується витягом з сайту Укрпошта, та фактично не заперечувалося представником під час розгляду справи.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань щодо оплати наданих послуг з перевезення вантажу в обумовлений договором та заявкою строк, позивач звернувся з позовом до господарського суду про стягнення з ТОВ "Торговий дім "Українські консерви" заборгованості в розмірі 61174,00 грн.".

При цьому, як убачається із описової частини вказаного рішення, Господарський суд міста Києва витребував у позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Кантер Транс") оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги і такі оригінали були надані із відповіддю на відзив.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, рішенням від 17.11.2022 справі №910/7494/22 були встановлені обставини укладання між сторонами за допомогою факсимільного зв`язку Договору №0802/2 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 08.02.2022 та Заявки на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні № 08/02/2 від 08.02.2022, виконання ТОВ "Кантер Транс" зобов`язань щодо перевезення, а також виникнення у ТОВ "Торговий дім "Українські консерви" обов`язку оплатити перевізнику вартість перевезення, який ним не було виконано.

Суд зважає на те, що матеріалами справи № 903/467/23 не підтверджено ті обставини на які вказує позивач, а саме: складання та надіслання Договору, Заявки на електронну адресу відповідача іншою особою; не надсилання позивачем Договору ні електронною поштою, ні засобами факсимільного зв`язку; а відповідно - замовлення перевезення іншою особою.

За висновками Великої Палати Верховного Суду (постанова від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц) правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним.

Апеляційний господарський суд бере до уваги, що чинне законодавство розрізняє: правочин, який є неукладеним, зокрема, у випадку не підписання його однією із сторін та оспорюваний правочин, який може бути визнаний недійсним судом у випадку доведення позивачем підстав, визначених статтею 203 ЦК України. Водночас, недійсним може бути визнаний лише укладений правочин.

Підсумовуючи вказане апеляційний господарський суд висновує, що позивачем не доведено наявність обставин, котрі є підставою для визнання спірного Договору недійсним, оскільки він є підписаний, укладений у належній формі, обмін документами: договором, заявкою відбувся між сторонами електронною поштою, що узгоджується з умовами п.п.2.1.1. п.2.1., п.8.5. вказаного Договору, ч.1 ст.207 Цивільного кодексу України. а тому погоджується із місцевим господарським судом щодо відмови в позові.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду Волинської області від 30.08.2023 у справі № 903/467/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" - без задоволення.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Українські консерви" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Волинської області від 30.08.2023 у справі № 903/467/23 - без змін.

2. Справу № 903/467/23 надіслати Господарському суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "07" грудня 2023 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.