ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.2023р. Справа №905/1336/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ», м.Краматорськ, Донецька область () в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» м.Краматорськ, Донецька область ()

про стягнення 25 340,79 грн, -

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, звернувся до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» про стягнення заборгованості в розмірі 25 340,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору в частині оплати послуг з розподілу природного газу.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1336/23, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідача було повідомлено про відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали від 10.10.2023 засобами поштового, електронного зв`язку (електронна пошта та «Електронний суд»).

24.10.2023, через підсистему «Електронний суд», до суду надійшов відзив з додатками на позовну заяву.

27.10.2023, через підсистему «Електронний суд», до суду надійшла відповідь на відзив.

31.10.2023, через підсистему «Електронний суд», до суду надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи копію Договору розподілу природного газу № 06-31 П від 01.01.2016 р. (всі сторінки договору), перша та остання сторінка якого була долучена до позовної заяви, що подана до суду.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку

спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі - Позивач, Оператор ГРМ, АТ «Донецькоблгаз» ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» (далі - Відповідач, Споживач, ТОВ ) було укладено договір № 06-31П розподілу природного газу шляхом направлення на адресу позивача заяви-приєднання до умов типового договору розподілу природного газу (далі - договір), який є публічним, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (додається), розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п.п. 3, 4 глави 3 розділу VІ Кодексу ГРС).

Відповідно до п 12.2. Договору якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «ДОНЕЦЬКОБЛГАЗ» КРАМАТОРСЬКЕ УГГ (ФІЛІЯ) Код п/р № НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк» у м. Краматорськ 2 розмістити повідомлення про такі зміни но сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких цим Договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін. У разі незгоди Споживача зі змінами він мас право розірвати цей Договір шляхом надсилання письмового повідомлення Оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про внесені до цього Договору зміни.

Нерозірвання цього Договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду Споживача з внесеними до цього Договору змінами.

Протягом існування договірних відносин між сторонами, редакція Типового Договору та Кодексу ГРС неодноразово змінювалася, шляхом прийняття НКРЕКП відповідних постанов. Актуальні та дійсні (станом на спірний період у даній справі) редакції Типового договору та Кодексу ГРС, затверджені Постановою НКРЕКП № 1469 від 29.07.2020 «Про затвердження Змін до Кодексу газорозподільних систем та внесення змін до Типового договору розподілу природного газу» (зі змінами), що діє з 30.07.2020 року.

Так, відповідно до п. 1.1. Договору він є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк (п. 1.3. Договору).

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 ( п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.4. Договору послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача.

Відповідно до п.2.1 Договору визначено, що оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

За умовами п.2.3 Договору при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов`язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього Договору та Кодексу газорозподільних систем.

Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором (п.3.1 Договору).

Облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1. Договору).

За розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м. куб.) природного газу, приведений до стандартних умов визначених в Кодексі газорозподільних систем (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 5.4 Договору порядок визначення об`єму розподіленого споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього договору.

Згідно з п. 6.1 Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що 3 сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Пунктами 1, 2 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Відповідно до п.6.2 Договору тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

З урахуванням вимог постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2746 тариф на послуги з розподілу природного газу для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання складає 1, 416 грн. (з ПДВ) та 1,180 грн. (без ПДВ) за 1м3. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. (п. 6.4. Договору).

Згідно з п.6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. (п. 6.8 Договору).

Пунктом 7.1 Договору передбачені обов`язки оператора ГРМ, зокрема, розміщувати на сайті чинні тарифи за послуги з розподілу природного газу та поточну редакцію тексту цього Договору і Кодексу газорозподільних систем, а у разі внесення до цього Договору в установленому законодавством порядку відповідних змін своєчасно їх публікувати в офіційних друкованих виданнях, які публікуються на території його ліцензованої діяльності (пп.1 п.7.1 Договору); забезпечити можливість цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи та передачу належних Споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання Споживачем вимог цього Договору (пп. 2 п. 7.1 Договору).

При цьому, оператор ГРМ має право отримувати від споживача оплату за цим договором (пп. 1 п. 7.2 Договору).

Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. (пп. 1 п.7.4 Договору).

Пунктом 8.2 Договору сторони встановили, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Цей договір укладено між Сторонами на невизначений строк (п.12.1 Договору).

Договір підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками Сторін.

Відповідно до інформаційної довідки, що викладена в акті приймання-передачі послуги розподілу природного газу від 01.10.2021р., який підписаний та скріплений печаткою відповідача, величина річної замовленої потужності на 2022 рік визначена на рівні 42 879, 64 куб. м. (3 573, 4 30 куб. м., щомісячно).

Заявою про самостійне визначення річної замовленої потужності сумарно по всіх об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту на розрахунковий 2023 рік, що викладена в листі від 18.10.2022 року (вх. № 43 від 19.10.2022 р.), Споживач самостійно визначив величину річної замовленої потужності на 2023 рік сумарно по всіх об`єктах на рівні 1 200 куб. м. (100 куб.м. щомісячно).

Згідно доводів Позивача, у квітні, травні, грудні 2022 року, січні-серпні 2023 року Оператор ГРМ повністю виконав свої зобов`язання за Договором, надавши послуги з розподілу природного газу в обсягах та в строки передбачені договором, що підтверджується актами приймання-передачі послуги розподілу природного газу:

- за квітень 2022 р. № 211/5 від 30.04.22 в сумі 5059,79 грн.;

- за травень 2022 р. № 211/6 від 31.05.22 в сумі 5059,79 грн.;

- за грудень 2022 р. № 211/7 від 31.12.22 в сумі 5059,79 грн..;

- за січень 2023 № 211/1 від 31.01.23 в сумі 141,60 грн.;

- за лютий 2023 № 211/2 від 28.02.23 в сумі 141,60 грн.;

- за березень 2023 № 211/3 від 31.03.23 в сумі 141,60 грн.;

- за квітень 2023 № 211/4 від 30.04.23 в сумі 141,60 грн.;

- за травень 2023 № 211/5 від 31.05.23 в сумі 141,60 грн.;

- за червень 2023 № 211/6 від 30.06.23 в сумі 141,60 грн.;

- за липень 2023 № 211/7 від 31.07.23 в сумі 141,60 грн.;

- за серпень 2023 № 211/9 від 31.08.23 в сумі 141,60 грн.

Проте, Споживач надані послуги не оплатив взагалі.

У зв`язку з несплатою вартості послуги з розподілу природного газу за Договором, загальна заборгованість ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» перед АТ «Донецбкоблгаз» складає16 312, 25 грн., зокрема:

за квітень 2022 р. - 5 059,79 грн.,

за травень 2022 р. - 5 059,79 грн.,

грудень 2022 р. - 5 059,79 грн.,

січень 2023 - 141,60 грн.,

лютий 2023 - 141,60 грн.,

березень 2023 - 141,60 грн.,

квітень 2023 - 141,60 грн.,

травень 2023 - 141,60 грн.,

червень 2023 - 141,60 грн.,

липень 2023 - 141,60 грн.,

серпень 2023 - 141,60 грн, та 0,08 грн., які обліковувалися як заборгованість станом на початок 2022 р. (за попередні періоди).

Позивачем неодноразово направлялися акти та рахунки на оплату за послуги за вказані вище періоди на електронну адресу відповідача, однак вимоги щодо оплати послуг за договором відповідачем ігноруються.

Листом від 06.06.23 № 2.1/2-877 відповідача повідомлено про можливість відновлення газопостачання, одночасно з цим направлено акти та рахунки за 2022-2023, для оплати за періоди, що передували такому листу.

Вимогою-рахунком про сплату заборгованості від 01.08.2023 № 1.7/1- 1048 позивач вимагав від ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» сплати заборгованості за послуги розподілу природного газу з квітня 2022 року по липень 2023 року. Спожива залишив вимогу без відповіді та без задоволення.

Вимогою-рахунком від 06.09.2023 № 1.7/1-1207 позивач вимагав сплати заборгованості за послуги розподілу природного газу з квітня 2022 року по серпень 2023 року, яка також залишилася без відповіді та без задоволення.

При цьому, ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» не повернув підписані зі свого боку та скріплені печаткою акти.

Відповідно до п. 10 гл. 6 розділу VІ Кодексу ГРС надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.

У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Тобто законодавець передбачив, що всі розбіжності відносно підписання актів вирішуються в установленому законом порядку.

Вважаючи порушеним своє право, АТ «Донецькоблгаз» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з

ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій»:

- 16 312,25 грн. - основний борг;

- 6 888,39 грн. - пеня;

- 537,43 грн. - 3% річних;

- 1 602,72грн. - інфляційні втрати.

Доводи ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій»

ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» проти позову заперечував з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6.6 укладеного між сторонами договору - надання послуги з розподілу природного газу має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог кодексу газорозподільних систем.

Акти надання послуг та рахунки на оплату відповідачу з 24 лютого 2022 року та станом на час розгляду справи в суді не надсилались та відповідачем не отримувались (ані засобами поштового зв`язку, ані електронними засобами з використанням кваліфікованого електронного підпису).

Жодна адреса електронної пошти Сторонами договору не узгоджувалась.

Жодних доказів надсилання позивачем поштових відправлень з використанням кваліфікованого електронного підпису - не надано.

Особистий електронний кабінет для комерційних підприємств не створювався, весь документообіг між підприємствами проводився у паперовому вигляді.

З 24 лютого 2022 року в Україні в цілому, в тому числі на території Донецької області, триває запроваджений воєнний стан, у місті Краматорськ станом на час виникнення спірних правовідносин тривали бойові дії, що унеможливлювало ведення нормальної, повноцінної, господарської діяльності підприємства. Будівлі та майно ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» неодноразово зазнавали руйнувань внаслідок нанесення ракетних ударів по території підприємства.

У зв`язку з ситуацією що склалась та наявною загрозою для життя і здоров`я працівників ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій», підприємство було вимушено призупинити трудові договори з працівниками підприємства.

З огляду на викладене з 25.03.2022 року господарська діяльність підприємства повністю зупинена.

Споживання природного газу з 09.03.2022 року у ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» - відсутнє з огляду на неможливість ведення господарської діяльності в умовах воєнного стану та знищення майна підприємства внаслідок активних бойових дій на території міста Краматорськ.

Відповідач також просить суд застосувати наслідки спливу зазначених строків, оскільки що позивач звернувся до суду з пропуском строків встановлених ст. 232 Господарського кодексу України (6 місяців) та 258 Цивільного кодексу України (один рік) щодо нарахування пені.

У відповіді на відзив АТ «Донецькоблгаз» повідомило, що вважає помилковими доводи ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» з наступних підстав.

Відсутність підписаних з боку відповідача актів свідчить не про ненадання послуги, або не підтвердження її надання, а про ухилення відповідача від підписання актів, як до моменту звернення до суду, так і наразі.

Відповідач зазначає, що не заперечує оплатити надані послуги одразу після отримання відповідних актів та рахунків, однак безпідставно заперечуючи про отримання актів та рахунків раніше, у т.ч. з вимогами про сплату заборгованості (зазначено вище), не сплачує заборгованість і після отримання копії позовної заяви 17.10.2023 р. (відповідно до відстеження трекінгу Укрпошта за №550), до якої долучені відповідні акти та рахунки за спірний період та відкриття провадження у даній справі.

Зазначаючи про те, що обсяг та сума «має бути узгоджена сторонами у встановлений договором та кодексом газорозподільних систем спосіб» відповідач не бере до уваги, що така сума та обсяг узгоджені між сторонами з урахуванням замовленої потужності відповідача на 2022 рік - 3 573, 30 куб. м. вартістю 5 059, 79 грн. щомісячно, та на 2023 рік - 100 куб.м. вартістю 141, 60 грн. щомісячно.

Поряд з цим, відповідач зазначає, що жодна адреса електронної пошти сторонами договору не узгоджувалась, натомість не заперечує належність відповідачу електронних адрес, на які позивач направляв акти та рахунки, вимоги про сплату заборгованості (, ).

Відповідач не виконав умови п. 10.3 Договору - не повідомив Позивача про форс-мажорні обставини що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань та не надав відповідних документів протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення.

Посилання відповідача на звернення позивача до суду з пропуском строків встановлених ст. 232 Господарського кодексу України (6 місяців) та 258 Цивільного кодексу України (один рік) щодо нарахування пені є недоречними, оскільки згідно пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт введений в дію на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року №540-IX, який набрав чинності з 2 квітня 2020 року, і дія вказаного Закону фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

На всій території України тривав карантин, який неодноразово продовжувався, у т.ч . протягом усього 2022 та до 01.07.2023 р., тобто під час дії якого існували спірні правовідносини.

Аналогічні норми щодо продовження строків позовної давності, передбачених ст. 258 ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) закріплені у п.12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення ЦК України».

За таких обставин, Відповідач вважає, що пеня нарахована понад шестимісячний строк, зазначений ч. 6 ст. 232 ГК України, що є правомірним за обставин, що фактично склалися, а наслідки спливу позовної давності застосуванню не підлягають з огляду на відсутність факту спливу таких строків.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Кодексу газорозподільних систем ГРС, Цивільного та Господарського кодексів України, умовами Договору розподілу природного газу від 01.01.2016.

Предметом позову в цій справі є вимоги АТ «Донецькоблгаз» про стягнення суми основного боргу, пені, інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Підставою позову визначені обставини неналежного виконання відповідачем умов договору про надання послуг, а саме: несплата вартості послуг наданих АТ «Донецькоблгаз» у квітні, травні, грудні 2022 року, січні-серпні 2023 року.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір розподілу природного газу № 06-31П від 01.01.2016, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Частинами 1, 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 902 Цивільного кодексу України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що Позивач у квітні, травні, грудні 2022 року, січні-серпні 2023 року Оператор ГРМ повністю виконав свої зобов`язання за Договором, надавши послуги з розподілу природного газу в обсягах та в строки передбачені договором, що підтверджується актами приймання-передачі послуги розподілу природного газу:

- за квітень 2022 р. № 211/5 від 30.04.22 в сумі 5059,79 грн.;

- за травень 2022 р. № 211/6 від 31.05.22 в сумі 5059,79 грн.;

- за грудень 2022 р. № 211/7 від 31.12.22 в сумі 5059,79 грн..;

- за січень 2023 № 211/1 від 31.01.23 в сумі 141,60 грн.;

- за лютий 2023 № 211/2 від 28.02.23 в сумі 141,60 грн.;

- за березень 2023 № 211/3 від 31.03.23 в сумі 141,60 грн.;

- за квітень 2023 № 211/4 від 30.04.23 в сумі 141,60 грн.;

- за травень 2023 № 211/5 від 31.05.23 в сумі 141,60 грн.;

- за червень 2023 № 211/6 від 30.06.23 в сумі 141,60 грн.;

- за липень 2023 № 211/7 від 31.07.23 в сумі 141,60 грн.;

- за серпень 2023 № 211/9 від 31.08.23 в сумі 141,60 грн.

Проте, Споживач надані послуги не оплатив.

Судом встановлено, що нарахування вартості послуг з розподілу у період з червня по листопад 2022 року позивачем не здійснювалося, оскільки листом ТОВ «Оператор ГТС України» за №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022 повідомлено про неможливість газопостачання у Донецькій області через чисельні пошкодження магістральних газопроводів.

Листами ТОВ «Оператор ГТС України» № 7106ВИХ- 22-374, № 7106ВИХ-22-375 від 10.10.2022 повідомлено про виконані ремонтно-відновлювальні роботи та щодо готовності Оператора ГРМ до приймання природного газу для поновлення газопостачання.

У подальшому, листом ТОВ «Оператор ГТС України» 7106ВИХ-22-383 від 17.10.2022 засвідчено отримання від АТ «Донецькоблгаз» підтвердження про готовність до поновлення подачі газу до ГРС Краматорськ.

У зв`язку із цим, Краматорським УГГ розроблено спеціальний план організації робіт щодо відновлення газопостачання до ГРС Краматорськ (що стосується відповідача - п. 2.3.), який на підставі наряду допуску № 1 від 14.10.2022 р. (що стосується відповідача у справі - відкриття засувки у ГК № 192 (до КВОГ КЗМК) - було виконано у повному обсязі.

Факсограмою №275 від 20.12.2022 визначено, що у зв`язку з повним наповненням газорозподільних мереж від вже працюючих повною мірою ГРС ТОВ «Оператор ГТС України» та здійснення доставки природного газу до межі балансової належності споживачів, здійснення нарахування за послугу розподілу природного газу необхідно розпочати з грудня 2022 року всім споживачам.

Тобто, після повного наповнення газорозподільних мереж середнього тиску природним газом, що, в свою чергу забезпечує доставку газу до межі балансової належності споживача, вартість послуги за розподіл природного газу поновлено до нарахування з грудня 2022.

Внаслідок несплати вартості послуги з розподілу природного газу за Договором, загальна заборгованість ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» перед АТ «Донецбкоблгаз» складає 16 312, 25 грн., зокрема:

за квітень 2022 р. - 5 059,79 грн.,

за травень 2022 р. - 5 059,79 грн.,

грудень 2022 р. - 5 059,79 грн.,

січень 2023 - 141,60 грн.,

лютий 2023 - 141,60 грн.,

березень 2023 - 141,60 грн.,

квітень 2023 - 141,60 грн.,

травень 2023 - 141,60 грн.,

червень 2023 - 141,60 грн.,

липень 2023 - 141,60 грн.,

серпень 2023 - 141,60 грн, та 0,08 грн., які обліковувалися як заборгованість станом на початок 2022 р. (за попередні періоди).

Матеріали справи не містять доказів про повну чи часткову оплату Споживачем - ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» наданих у цей період послуг.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що вимоги позивач про стягнення з ТОВ «ДОНМЕТСПЛАВ» суми основного боргу за послуги надані у квітні, травні, грудні 2022 року, січні-серпні 2023 року на загальну суму 16 312,25 грн є обґрунтованими та правомірними.

Щодо доводів ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» про відсутність доказів про належний спосіб направлення Споживачу актів про надання послуг та рахунків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово направляв акти та рахунки на оплату за послуги за вказані вище періоди на електронну адресу ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» .

Вказана електронна адреса зазначене самим відповідачем у відзив на позовну заяву, біль того, відповідача отримав копію ухвали суду від 10.10.2023 р. у даній справі направлену на вказану на електронну пошту, про що сам зазначає.

Так, листом від 06.06.23 №2.1/2-877 позивач повідомив відповідача про можливість відновлення газопостачання, одночасно з листом направив акти та рахунки за 2022-2023 роки, для оплати за періоди, що передували такому листу.

Вимогою-рахунком про сплату заборгованості від 01.08.2023 №1.7/1- 1048 позивач вимагав від ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» сплати заборгованості за послуги розподілу природного газу з квітня 2022 року по липень 2023 року. Споживач залишив вимогу без відповіді та без задоволення.

Вимогою-рахунком від 06.09.2023 №1.7/1-1207 позивач вимагав сплати заборгованості за послуги розподілу природного газу з квітня 2022 року по серпень 2023 року, яка також залишилася без відповіді та без задоволення.

Згідно доводів Позивача, які не спростовані Відповідачем, ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» не повернув підписані зі свого боку та скріплені печаткою акти.

Відповідно до п. 6.8. Договору розподілу природного газу, у редакції Постанови НКРЕКП № 1469 від 29.07.2020 «Про затвердження Змін до Кодексу газорозподільних систем та внесення змін до Типового договору розподілу природного газу», що діє з 30.07.2020 року (зі змінами згідно Постанов НКРЕКП № 2033 від 06.11.2020, № 1909 від 29.10.2021, № 2188 від 17.11.2021, № 416 від 03.05.2022), (далі - Договір) надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 10 гл. 6 розділу VІ Кодексу ГРС надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п`ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку, встановленому законодавством.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

В той же час, згідно п.п. 1 п. 7.2 Договору розподілу природного газу Оператор ГРМ (позивач) має право отримувати від Споживача (відповідача) оплату за цим Договором, а споживач у свою чергу згідно п.п. 1 п. 7.4. Договору - зобов`язаний здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Згідно з п. 6.1 Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. (п. 6.4. Договору).

Відповідно до п.6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Тобто законодавець передбачив, що всі розбіжності відносно підписання актів вирішуються в установленому законом порядку, а з аналізу діючого законодавства, слід констатувати, що обов`язок оплати наданих послуг виникає у відповідача незалежно від наявності підписаних актів, оскільки такий обов`язок виник в силу існування відповідних правовідносин та факту підписання заяви-приєднання, а оплата послуг розподілу здійснюється протягом календарного року, як правило, у однаковій сумі щомісяця.

Поряд з цим, оплата здійснюється на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду із визначенням дати остаточного розрахунку - до 10 числа наступного місяця за звітним.

Таким чином, відсутність підписаних з боку Споживача актів не свідчить не про ненадання послуги, або не підтвердження її надання Оператором ГРМ.

У відзиві на позов Відповідач вказав, що не заперечує оплатити надані послуги одразу після отримання відповідних актів та рахунків, однак заперечуючи про отримання актів та рахунків раніше, не сплачує заборгованість і після отримання копії позовної заяви 17.10.2023 р. (відповідно до відстеження трекінгу Укрпошта за №550), до якої долучені відповідні акти та рахунки за спірний період та відкриття провадження у даній справі.

Зазначаючи про те, що обсяг та сума «має бути узгоджена сторонами у встановлений договором та кодексом газорозподільних систем спосіб» відповідач не бере до уваги, що така сума та обсяг узгоджені між сторонами з урахуванням замовленої потужності відповідача на 2022 рік - 3 573, 30 куб. м. вартістю 5 059,79 грн. щомісячно, та на 2023 рік - 100 куб.м. вартістю 141,60 грн. щомісячно.

Поряд з цим, відповідач зазначає, що жодна адреса електронної пошти сторонами договору не узгоджувалась, натомість не заперечує належність відповідачу електронних адрес, на які позивач направляв акти та рахунки, вимоги про сплату заборгованості (, ).

Більше того, відповідач зазначив, що отримав копію ухвали суду від 10.10.2023 р. у даній справі на електронну пошту, що з урахуванням наданої позивачем інформації у позовній заяві та вступної частини ухвали суду від 10.10.2023 р. свідчить, що така ухвала була направлена судом відповідачу саме за адресами , .

Відповідно до частини 1 статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (частина друга статті 96 Господарського процесуального кодексу України).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи вимоги процесуального законодавства та здійснивши аналіз положень законодавства, зокрема, статей 73, 77, 91, 96 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшла висновку, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку, якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29.01.2021 у справі №922/51/20.

Оскільки умовами Договору №06-31П та Кодексу ГРС не визначено, яким саме способом Оператор ГРМ має надсилати споживачу акти наданих послуг (засобами поштового зв`язку чи електронною поштою), суд вважає, що направлення таких актів Споживачу на електронну адресу Товариства «Краматорський завод металевих конструкцій» є належним та допустимим.

Щодо доводів ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» про не споживання природного газу у спірний період.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказав, що споживання природного газу з 09.03.2022 року у ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» було відсутнє, тому відсутні правові підстави для здійснення оплати Оператору ГРМ за послуги по Договору № 06-31П у період з березня 2022 року.

Проте, суд вважає вказані доводи відповідача помилковими з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Підпунктами 3, 5 п. 1 Глави 7 Розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

5) розірвання договору розподілу природного газу.

При цьому, відповідно до п. 5 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС припинення

(обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.

При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

Таким чином, припинення газопостачання відбувається шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування, і лише у випадках передбачених Кодексом газорозподільних систем шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.

У відповідності до частини 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у Постанові від 27.09.2022 р. у справі 914/3254/21 (пункт 21 Постанови) зазначає, що у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20 *** (предмет позову - стягнення місячної вартості величини річної замовленої потужності за період з дати пломбування пристроїв газопроводу (інвентар заглушки) об`єктів газоспоживання підприємства до дати механічного від`єднання об`єкта відповідача від газових мереж) сформульовано такі правові висновки:

"Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРС передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Отже з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

Враховуючи, що у справі встановлено наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про існування у відповідача обов`язку оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРС в редакції постанови № 2080 від 07.10.2019".

Далі, у пунктах 22, 23 Верховний Суд зазначає: «Таким чином, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20 міститься нерелевантний висновок щодо застосування положень пункту 8 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС (у редакції від 07.10.2019, чинній до 29.07.2020), які не поширюють свою дію на спірні правовідносини в цій справі, що виникли у вересні 2020 року, що, в свою чергу, з метою правильного вирішення спору в частині первісного позову про стягнення вартості послуг з розподілу природного газу свідчить про необхідність формування Верховним Судом висновку щодо комплексного застосування норм абзацу 1 пункту 9 глави 6 та абзаців 1, 2 пункту 4, абзацу 1 пункту 5 глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС (у редакції, чинній з 30.07.2020).

За таких обставин колегія суддів у контексті комплексного застосування норм абзацу 1 пункту 9 глави 6 та абзаців 1, 2 пункту 4, абзацу 1 пункту 5 глави 7 Розділу VI Кодексу ГРС (у редакції, чинній з 30.07.2020) до спірних правовідносин розподілу природного газу дійшла такого висновку:

Припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, тобто в період, коли не відбувалося механічного від`єднання об`єкта споживача від цієї мережі та вилучення такого об`єкта, а заява про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору споживачем не подавалася, не звільняє споживача від договірного зобов`язання оплати вартості послуг з розподілу природного газу за вказаний період, оскільки саме механічне від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи виключає можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи і розподілу (переміщення) належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача».

Аналогічна правова позиція відносно наявності обов`язку сплачувати послугу розподілу природного газу після припинення постачання (розподілу) природного газу викладена у Постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі №911/1334/21.

Матеріали справи №905/1336/23 не містять доказів механічного від`єднання об`єкта споживача від газорозподільної мережі, не містять заяви ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору №06-31П.

Судом встановлено, що обсяг та вартість послуг, які має надати Оператор ГРМ по Договору №06-31П були узгоджені сторонами та з урахуванням замовленої потужності ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» складали на 2022 рік - 3 573, 30 куб. м. вартістю 5 059, 79 грн. щомісячно, на 2023 рік - 100 куб.м. вартістю 141, 60 грн. щомісячно.

Враховуючи положення пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС та висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, суд вважає, що навіть після припинення споживання природного газу до моменту розірвання договору розподілу природного газу у відповідача в даному спорі, існує обов`язок сплачувати позивачу - Оператору ГРМ послуги з розподілу природного газу.

Щодо порушення грошових зобов`язань ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» внаслідок форс-мажорних обставин.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 6 888,39 грн. пені на підставі п. 8.2 Договору, а також 537,43 грн. - 3% річних та 1602,72грн. інфляційних втрат на підставі ст.625 ЦК України.

Відповідач проти позову в цій частині заперечує, оскільки стверджує, що порушення строку оплати зобов`язання сталося внаслідок виникнення обставин непереборної сили, а саме військової агресії з боку Російської Федерації.

Дослідивши доводи сторін в цій частині, суд дійшов до висновку про наступне.

Розділом Х Договору «Форс-мажор», Сторони узгодили наступні умови: пункт. 10.1. Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Пункт 10.2 Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Пункт 10.3. Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Пункт 10.4. Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Суд зазначає, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу та ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні").

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22 зазначено про те, що наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

В обґрунтування наявності форс-мажорних відповідач обставин посилається на повномасштабне вторгнення російської федерації, яке унеможливлює виконання зобов`язань, оскільки ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» зазнало значних матеріальних збитків. З 24 лютого 2022 року в Україні в цілому, в тому числі на території Донецької області, триває запроваджений воєнний стан, у місті Краматорськ станом на час виникнення спірних правовідносин тривали бойові дії, що унеможливлювало ведення нормальної, повноцінної, господарської діяльності підприємства. Будівлі та майно ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» неодноразово зазнавали руйнувань внаслідок нанесення ракетних ударів по території підприємства.

У зв`язку з ситуацією що склалась та наявною загрозою для життя і здоров`я працівників ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій», підприємство було вимушено призупинити трудові договори з працівниками підприємства.

З огляду на викладене з 25.03.2022 року господарська діяльність підприємства повністю зупинена.

Споживання природного газу з 09.03.2022 року у ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» - відсутнє з огляду на неможливість ведення господарської діяльності в умовах воєнного стану та знищення майна підприємства внаслідок активних бойових дій на території міста Краматорськ.

Таким чином, відповідач на даний час позбавлений можливості користуватись своїм майном та здійснювати свою господарську діяльність у повній мірі, що є наслідком військової агресії Російської Федерації на територію України.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 8.2 Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем обов`язків з оплати за Договором, керуючись п. 8.2. Договору позивач просить стягнути пеню у сумі 6 888,39 грн. нараховану за період з 11.05.2022 р. по 05.10.2023 р. (окремо по кожному місяцю надання послуг).

За приписами ч. 3 ст. 75 ГПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Згідно відповіді №347354 від 04.12.2023 на запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» , зареєстроване за адресою Україна, 84306, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Магістральна, будинок 15.

Виробничі потужності ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» теж розташовані у місті Краматорську.

Загально відомими є обставини пов`язані із активною фазою воєнних дій у місті розташування відповідача та його виробничих потужностей.

Не потребує доведення те, що населені пункти Донецької області - Слов`янськ та Краматорськ знаходяться на межі воєнних дій та є особливо небезпечним місцем для їх мешканців.

До того ж, суд не може залишити поза увагою, що відповідно Розпорядження Кабінету міністрів України від 02 серпня 2022 р. № 679-р «Про проведення обов`язкової евакуації населення Донецької області» Головам обласних державних адміністрацій (начальникам обласних військових адміністрацій) разом з Міністерством оборони, Міністерством розвитку громад та територій, Міністерством інфраструктури, Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Державною службою з надзвичайних ситуацій та за участю Служби безпеки, акціонерного товариства "Укрзалізниця" наказано організувати та провести обов`язкову евакуацію населення Донецької області у безпечні райони Вінницької, Волинської, Житомирської, Закарпатської, Івано-Франківської, Кіровоградської, Львівської, Полтавської, Рівненської, Тернопільської, Хмельницької, Черкаської та Чернівецької областей.

На думку господарського суду, ведення бойових дій на території, на якій перебуває ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій», є загальновідомим фактом, що в розумінні норм процесуального законодавства не потребує доведення.

Як вбачається з умов Договору № 06-31П, відповідач мав повідомити позивача про виникнення форс-мажорних обставин протягом 14 днів з дня їх виникнення та надати підтверджуючі документи про їх настання, що здійснено не було.

Однак про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення, має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

Такого застереження даний Договір № 06-31П не має, тобто обставина несвоєчасного повідомлення не позбавляє ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» права при вирішенні даного спору посилатись на форс-мажорні обставини і застосовувати наслідки їх наявності.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З аналізу вказаної норми, а також умов Договору № 06-31П вбачається, що обставини непереборної сили є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, а тому відповідач помилково вважає, що такі обставини звільняють його від виконання самого зобов`язання.

Враховуючи викладене, а також відсутність спростувань щодо своєчасного виконання основного зобов`язання з боку ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій», суд вважає доведеним факт наявності та обґрунтованості заборгованості зі сплати платежів за надані послуги у сумі 16 312,25 грн., у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу учасників спору, що відповідно до приписів ст. 617 ЦК України та одноманітної позиції ВС у численних справах, наявність форс-мажорних обставин не звільняє від обов`язку виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено угодою сторін.

Дослідивши наявні у матеріалах докази та доводи сторін, суд встановив, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорною обставиною що об`єктивно унеможливила належне виконання ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» свого обов`язку та стало причиною прострочення виконання грошових зобов`язань за Договором № 06-31П.

Отже, у відповідності до пункту 10.1 Договору та ч. 1 ст. 617 ЦК України, ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій», що зазнало впливу форс-мажору внаслідок військової агресії рф, звільняється від відповідальності у вигляді пені за прострочення грошових зобов`язань, які були допущенні Товариством при розрахунках за послуги отримані від АТ «Донецькоблгаз» у квітні, травні, грудні 2022 року, січні-серпні 2023 року

Також, як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача: 3 % річних у сумі: 537,43 грн. за період з 11.05.2022 р. по 05.10.2023 р. (окремо по кожному місяцю надання послуг) та інфляційні втрати у сумі: 1 602,72 грн. за період травень 2022 - серпень 2023 р. (за спірні місяці надання послуг, крім березня-липня 2023 р. у зв`язку із дефляцією за вказані періоди).

Відповідно до ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.18р. у справу №910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

За приписами частини 2 пункту 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахованих процентів річних та інфляційних втрат суд встановив, що розмір 3 % річних в загальній сумі 537,43 грн. (нараховані окремо по кожному місяцю надання послуг) та інфляційних втрат (за спірні місяці надання послуг, крім березня-липня 2023 р.) в загальній сумі 1 602,72 грн. є арифметично вірним, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 ст.129 ГПК України встановлено, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд зазначає, що даний спір виник внаслідок прострочення грошових зобов`язань відповідачем. При цьому, суд звільнив ТОВ «Краматорський завод металевих конструкцій» від відповідальності у вигляді пені за прострочення грошових зобов`язань з причин впливу форс-мажору внаслідок військової агресії рф.

За таких обставин суд повністю покладає на відповідача витрати позивача по оплаті судового збору в частині стягнення основного боргу та пені, та пропорційно розміру задоволених позовних вимог в частині стягнення процентів річних та інфляційних втрат.

Керуючисьст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорський завод металевих конструкцій» (; 84306, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Магістральна, буд.15) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (; 84313, м.Краматорськ, Донецька обл., вул. Південна, 1) 16 312,25 грн. основного боргу, 537,43 грн. 3% річних, 1 602,72 грн. інфляційні втрати та судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Повний текст рішення складено та підписано протягом 08.12.2023 року.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов