ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.12.2023 Справа №905/1409/23

Господарський суд Донецької області у складі:

судді Фурсової С.М.

за участю помічника (за дорученням судді) Степанян К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; )

до фізичної особи-підприємця Конопки Олени Олексіївни ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Міністерство фінансів України (01008, місто Київ, вулиця М. Грушевського, будинок 12/2; )

про стягнення 325 929,64 гривень

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Конопки Олени Олексіївни про стягнення 325 929,64 гривень, з яких: 136 602,20 гривень заборгованість за тілом кредиту, 52 725,24 гривень заборгованість за процентами, 136 602,20 гривень заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №-КД-1 від 24.12.2021.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.11.2023. Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача; встановлено процесуальний строк на подання заяв по суті спору та з процесуальних питань, доказів.

Від Міністерства фінансів України 31.10.2023 надійшли пояснення по суті спору, за змістом яких підтримуються позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк», розгляд справи провести без участі його представника. Крім того, Міністерством додатково заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача АТ "Державний експортно-імпортний банк України" (скорочено АТ "Укрексімбанк").

Від позивача 21.11.2023 надійшла заява про проведення підготовчого засідання у справі без участі його уповноваженого представника.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду від 21.11.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.12.2023, відмовлено у задоволенні заяви Міністерства фінансів України щодо залучення до участі у справі АТ "Укрексімбанк".

На електронну адресу суду 28.11.2023 від відповідача надійшли пояснення в яких останній визнав наявність невиконаного кредитного зобов`язання та просив від строчити виконання цього зобов`язання до моменту переходу населеного пункту с. Зоря Нікольського району Донецької області під контроль державних органів влади України і відновлення можливості здійснювати підприємницьку діяльність. Вхідний електронний документ не скріплений КЕП (кваліфікованим електронним підписом) про що складено відповідну Довідку.

У судове засідання 05.12.2023 представники сторін не з`явились, повідомлялись завчасно.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та можливість її розгляду по суті заявлених вимог за наявними у ній матеріали в даному судовому засіданні, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд -

В С Т А Н О В И В

24.12.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі банк, позивач) та фізичною особою-підприємцем Конопкою Оленою Олексіївною (далі позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір №-КД-1 (далі договір).

Пунктами А.1., А.2. договору передбачено вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Ліміт договору складає 500 000,00 гривень, у тому числі на наступні цілі:

- у розмірі 500 000,00 гривень на поповнення обігових коштів; у розмірі 0 гривень на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12 цього договору.

Відповідно до пункту А.3. договору термін повернення кредиту - 01.12.2024 року.

Пунктом А.4. договору визначено рахунок для обслуговування кредиту: 1931 (у гривні), отримувач: АТ КБ «ПриватБанк», МФО 335429, код ЄДРПОУ 5119806 (IBAN НОМЕР_2 ).

Відповідно до пункту А.6. договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,36% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 17,36% річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. А.6. цього договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в п. А.6. договору та дати початку її нарахування (п.А.6.1. договору).

Згідно з пунктом А.7. договору у випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 28,72% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

За умовами пункту А.8. договору проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене пунктом 7.3. договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання цього договору згідно з п. 2.3.2. цього договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 1.1. договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1. цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2. цього договору, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни.

КУБ під заставу (далі - кредит) надається банком для здійснення позичальником платежів, пов`язаних з його господарською діяльністю, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням на адресу одержувачів.

Підпунктом 2.2.6. пункту 2 договору передбачено, що позичальник доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту для виконання зобов`язання з погашення кредиту, процентів за його користування, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні для виконання зобов`язань з погашення неустойки та інших платежів, що підлягають сплаті відповідно до п.п. 2.2.15, 5.6. цього договору у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання). Списання грошових сум здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер реквізити «Призначення платежу» якого зазначаються номер, дата та посилання на пункт 2.2.6. цього договору.

За умовами п. 4.1. договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1 цього договору.

В разі порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.8. цього договору (п. 4.2. договору).

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього договору. Якщо повне погашення кредиту здійснюється у дату, відмінну від зазначеної у цьому пункті, то останньою датою погашення процентів, розрахованих від попередньої дати погашення до дня фактичного повного погашення кредиту, є дата фактичного погашення кредиту (п. 4.3 договору).

Пунктом 6.1. договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

Крім того, 24.12.2021 сторони уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору №-КД-1 від 24.12.2021 відповідно до пп. «а» п. 1 якої узгоджено, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку, Програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства (далі Програма) та умов цієї додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Пунктом 2.1. додаткової угоди передбачено, що за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана та становить на дату укладання цієї додаткової угоди розмір 14,36% річних.

Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) + 7%, але не більше UIRD (12 міс) + 6% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до п. 2.1. цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень, де Індекс UIRD український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал.

Умовами пункту 2.2. додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3, 2.7 цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі:

- в період прострочення з 1-го до 15-го включно в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення;

- в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. додаткової угоди + 5% річних;

- в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.

Відповідно до пункту 2.7. додаткової угоди погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і в розмірах, що зазначені в Додатку 1 (графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною додаткової угоди.

Умовами пункту 2.10. додаткової угоди передбачено, що у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в пункті А.3. договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної стави з урахуванням її зміни згідно пункту 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

В пункті 5 додаткової угоди сторони погодили, що ця додаткова угода є чинною з моменту її підписання сторонами та припиняє свою дію згідно обставин, визначених п. 4 цієї додаткової угоди.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін.

З матеріалів справи слідує, що 31.12.2020 між Міністром фінансів України Марченко Сергієм Михайловичем (надалі - гарантом) та позивачем було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 (надалі - договір гарантії), відповідно до умов пункту 2.1. якого, гарант на умовах договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами своїх грошових зобов`язань перед бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Згідно з пунктом 5.1. договору гарантії у разі настання гарантійного випадку бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

Відповідно до пункту 5.5. договору гарантії на підставі вимог, отриманих від бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов договору та на момент отримання таких вимог: гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов цього договору (п. 5.5.1 Договору гарантії); на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії (п. 5.5.2. Договору гарантії).

Пунктом 6.1. договору гарантії передбачено, що у разі здійснення гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено бенефіціаром у найкоротші строки.

Відповідно до приписів пункту 6.2. договору гарантії з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання статті 61 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимог, передбачених пунктами 6.1 та 6.3. цього договору, бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку та цього договору, зобов`язується, зокрема, здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу.

Позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 136 602,20 гривень, заборгованість за процентами в сумі 52 725,24 гривень, заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією в сумі 136 602,20 гривень.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня. коли речі мали бути повернуті, до дня іх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом на виконання умов кредитного договору, відповідно до платіжного доручення №DIC06B78К5 від 26.12.2021 та банківських виписок за період з 24.12.2021 по 09.10.2023, АТ КБ «Приватбанк» видано ФОП Конопка О.О. кредит у сумі 500 000,00 гривень.

З урахуванням вимог ст.41 Закону України Про Національний банк України, Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України №75 від 04.07.2018, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних операцій.

Виходячи із зазначеного, виписки по рахунках та платіжне доручення, є належними доказами підтвердження видачі кредиту та наявності заборгованості.

З наданих банківських виписок вбачається, що сума заборгованості за тілом кредиту частково погашена в сумі 226 795,60 у період з 29.12.2021 по 05.05.2023, у зв`язку з чим залишок склав 273 204,40 гривень.

В свою чергу, відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку із повним припиненням з 05.05.2023 здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів.

Відповідно до підпункту «г» пункту 2.3.2. договору при настанні будь-якої з подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, банк має право згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором. Одностороння відмова від договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

На електронну адресу ФОП Конопка О.О. банком 03.08.2023 направлено повідомлення за вих.№11220MRF0S2II про розірвання договору №-КД-1 від 24.12.2021 з вимогою до 03.09.2023 здійснити погашення заборгованості в повному обсязі.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, кредитний договір №-КД-1 від 24.12.2021 вважається розірваним з 03.09.2023.

За умовами кредитного договору грошові зобов`язання відповідача перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2020 року №1151.

Вказаний Порядок визначає механізм відбору банків-кредиторів, умови надання державних гарантій у 2020 році для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань за портфелем кредитів банків-кредиторів, що надаються суб`єктам господарювання мікропідприємництва, малого та/або середнього підприємництва - резидентів України (далі - державні гарантії на портфельній основі), розмір та вид забезпечення, що надається такими суб`єктами господарювання, порядок виконання гарантом гарантійних зобов`язань, а також порядок урегулювання простроченої заборгованості позичальника за кредитом, за яким гарантом здійснено виплати на вимогу банку-кредитора.

Державні гарантії на портфельній основі надаються відповідно до статті 6-1 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, на підставі відповідного рішення Кабінету Міністрів України, яким, зокрема, визначається перелік банків-кредиторів та встановлюються для кожного банку-кредитора граничні обсяги державних гарантій на портфельній основі, що не перевищують 50 відсотків загальної суми зобов`язань за основним боргом за портфелем кредитів банку-кредитора та 70 відсотків за кожним окремим кредитом (далі - рішення Уряду) (п.3 зазначеного Порядку).

Як зазначено судом вище, 31.12.2020 між Міністром фінансів України, як гарантом, та позивачем було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269, відповідно до умов пункту 2.1. якого, гарант на умовах договору та в межах ліміту гарантії надає на користь бенефіціара безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами своїх грошових зобов`язань перед бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Пунктом 5.1. договору гарантії передбачено, що у разі настання гарантійного випадку бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок.

Відповідно до пункту 5.5. договору гарантії гарант на підставі вимог, отриманих від бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов договору та на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії.

Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

За приписами статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами; за погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу; до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частиною 1 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Позивачем 08.09.2023 була направлена до Міністерства фінансів України (гаранта) та АТ «Укрексімбанк» (агента) вимога на сплату за гарантією №194 на суму 136 602,20 гривень.

Одночасно позивачем направлено повідомлення до ФОП Конопка О.О. про надсилання вимоги гаранту №194 від 08.09.2023.

04.10.2023 Міністерством фінансів України була перерахована сума сплати за гарантією в розмірі 136 602,20 гривень.

Таким чином, враховуючи, що зобов`язання відповідача було забезпечено гарантією Міністерства фінансів України, позивач звернувся із відповідною вимогою до гаранта, який здійснив виплату в розмірі, передбаченому гарантією.

Згідно з частиною 1 статті 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Приписами п.6.1 договору державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020, передбачено, що у разі здійснення гарантом виплати ССГ за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати ССГ та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено бенефіціаром у найкоротші строки.

З метою реалізації зворотної вимоги (регресу) гаранта до принципала та на виконання статті 61 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимог передбачених п.6.1 та 6.3 цього договору, бенефіціар, виступаючи на підставі порядку та цього договору, зобов`язується зокрема: здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмову від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами. Кошти, отримані Банком внаслідок застосування інструментів врегулювання заборгованості перераховуються на рахунок гаранта в розмірі заборгованості, але не більше фактично сплаченої заборгованості за конкретним проблемним кредитом.

Пунктом 2.13 додаткової угоди до кредитного договору №-КД-1 від 16.12.2021 визначено, що позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11 цієї додаткової угоди).

З огляду на зазначене, бенефіціар, тобто банк, наділений: правом звернення до суду з вимогою про стягнення сплаченої гарантом (Міністром фінансів України) суми гарантії за проблемним кредитом, виданим на підставі кредитного договору №-КД-1 від 16.12.2021; правом на отримання грошових коштів за таким договором та наступним обов`язком перерахувати стягненні кошти на рахунок Гаранта, вказаний в договорі державної гарантії на портфельній основі №13010-05/269 від 31.12.2020.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, позивачем доведено та належним чином обґрунтовано правомірність заявленої позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією в сумі 136 602,20 гривень та заборгованості за тілом кредиту в сумі 136 602,20 гривень.

Окрім суми заборгованості позивачем заявлено до стягнення також заборгованість за процентами в розмірі 52 725,24 гривень за період з 27.12.2021 по 04.09.2023.

За умовами кредитного договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п.1.2, 2.2.3, 2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього договору позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п.А.6, А.6.1. цього договору. Розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Нарахування процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту в межах строку дії договору. Нарахування процентів та комісії здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік, а також комісія та пеня розраховуються виходячи із 360 днів на рік.

Відповідно до умов додаткової угоди до кредитного договору за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку. Базова процентна ставка за кредитом змінювана, та становить на дату укладання цієї Додаткової угоди розмір 14,36% річних. Розмір базової процентної визначений за формулою: Індекс UIRD (3 місяці) +7%; але не більше Індекс UIRD (12 міс)+6% (обмеження встановлюється на дату укладання цієї додаткової угоди). Подальший перегляд базової процентної ставки здійснюється відповідно до умов п.2.1 цієї додаткової угоди за визначеною вище формулою без обмежень.

Згідно висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2018 у справі №548/981/15-ц, яка визначила, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (частина друга статті 653 ЦК України). Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили (частина третя цієї статті).

Отже, розірвання кредитного договору припиняє його дію на майбутнє, але не впливає на факти укладення та дії цього договору включно до моменту його розірвання. Тому з моменту розірвання кредитного договору у позичальника залишається обов`язок повернути позивачеві заборгованість, нараховану за цим договором станом на день його розірвання, а кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені кредитним договором проценти та неустойку за період після розірвання цього договору. Права й інтереси кредитодавця у правовідносинах з позичальником після розірвання кредитного договору забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З розрахунку позивача вбачається, що сума процентів нарахованих на поточну та на прострочену суму заборгованості за період з 27.12.2021 по 04.09.2023 складає 52 725,24 гривень, проте перевіривши розрахунок позивача судом встановлено, що він є неправильним, оскільки позивачем помилково визначено кінцевою датою для нарахування 04.09.2023.

У повідомленні АТ КБ «ПриватБанк» від 03.08.2023 за вих.№11220MRF0S2II про розірвання договору №-КД-1 від 24.12.2021 адресованому відповідачеві зазначено, що договір розривається в односторонньому порядку з 03.09.2023, з огляду на що нарахування відсотків після 02.09.2023 з боку позивача є неправомірним.

За перерахунком суду сума процентів нарахованих на поточну та на прострочену суму заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача за період з 27.12.2021 по 02.09.2023 складає 52 414,09 гривень.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задовольняються у визначеному судом розмірі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо клопотання відповідача, викладеного у поясненнях на позовну заяву.

Так, відповідач зазначив, що визнає існування кредитних відносин між сторонами, до лютого 2022 року кредитні зобов`язання виконував належним чином.

Підставою порушення умов кредитного договору №-КД-1 від 24.12.2021 стало повномасштабне вторгнення в Україну, що вплинуло на підприємницьку діяльність відповідача.

Населений пункт, де проживає та здійснює підприємницьку діяльність відповідач (Донецька область, Нікольський район, с. Зоря) є тимчасово окупованою територією.

Відсутність банківської системи українських банків, мобільного зв`язку та інтернету також ускладнює можливість виконання позичальником договірних зобов`язань.

Незважаючи на викладене, відповідач до травня 2023 року частково виконував свої зобов`язання з погашення заборгованості, не відмовляється від виконання своїх зобов`язань й в подальшому.

Враховуючи наведені обставини просить розглянути можливість відстрочити виконання зобов`язань за договором до моменту переходу населеного пункту с. Зоря Нікольського району Донецької області під контроль державних органів влади України і відновлення можливості здійснювати підприємницьку діяльність.

Можливість отримання юридичної допомоги у відповідача за вказаних підстав відсутня.

Судом досліджено подані пояснення, проте зауважує, що документ надійшов на електронну адресу суду без накладення кваліфікованого електронного підпису, що позбавляє суд можливості прийняти його.

Використання електронного цифрового підпису врегульовано Законом України "Про електронні довірчі послуги", згідно зі статтею 1 якого автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.

Тобто не скріплений кваліфікованим електронним підписом документ вважається непідписаним та унеможливлює ідентифікувати особу, що його надіслала.

Крім того, доказів направлення вказаних пояснень іншим учасникам справи не додано, що позбавляє останніх висловити свою правову позицію.

За наведених обставин, викладена у поясненнях вимога про відстрочення судом не розглядається.

Суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що згідно з п.п.1, 5 ст.331 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою сторони може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка виконання рішення означає перенесення виконання на інший час.

Під розстрочкою розуміють надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки.

Відповідно до ч.2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмова заява, клопотання чи заперечення підписується заявником або його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, що подається на стадії виконання судового рішення, у тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надсилання (надання) іншим учасникам справи (провадження) з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Отже, до заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення мають бути додані докази направлення (в електронному вигляді на офіційну електронну адресу або іншим доступним способом) позивачу (АТ КБ «ПриватБанк) та третій особі (Міністерству фінансів України).

З урахуванням викладеного фізична особа-підприємець Конопка Олена Олексіївна має можливість подати заяви про відстрочення або розстрочення виконання рішення до Господарського суду Донецької області: 1) в письмовій формі; 2) в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з використанням власного електронного підпису; 3) в електронній формі з використанням електронної адреси та засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Крім того, фізична особа-підприємець Конопка Олена Олексіївна не позбавлена можливості звернутись безпосередньо до АТ КБ «ПриватБанк» (через відділення банку, особистий кабінет Приват24 або інший доступний спосіб) за вирішенням питання щодо можливості реструктуризації заборгованості тощо.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до фізичної особи-підприємця Конопки Олени Олексіївни про стягнення 325 929,64 гривень, з яких: 136 602,20 гривень заборгованість за тілом кредиту, 52 725,24 гривень заборгованість за процентами, 136 602,20 гривень заборгованість перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Конопки Олени Олексіївни ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; ) 136 602,20 гривень заборгованості за тілом кредиту, 52 414,09 гривень заборгованості за процентами, 136 602,20 гривень заборгованості перед державою за зворотною вимогою за сплаченою гарантією, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 806,36 гривень.

В частині стягнення 311,15 гривень заборгованості за процентами - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У судовому засіданні 05.12.2023 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2023.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок №1Д; )

Відповідач: фізична особа-підприємець Конопка Олена Олексіївна ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

Суддя С.М. Фурсова