ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р. Справа№ 910/5802/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Алданової С.О.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання: Звершховській І.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Накоп`юк Я.В.,

від відповідача: Лапій А.В.,

розглянувши апеляційну скаргу

Акціонерного товариства «Українська залізниця»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 (повний текст складено 03.07.2023)

у справі № 910/5802/23 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (далі - АТ «Грейнсвард», Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою, у якій просило зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця», Укрзалізниця) вчинити дії, а саме внести до особового рахунку Товариства № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 219 240,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Товариство посилається на неправомірне нарахування та списання Укрзалізницею за надані згідно з договором про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 послуги перевезення з особового рахунку позивача плати за користування вагонами №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157 за перевізними документами №34690297, №34902163, №34870139 у сумі, яка на 219.240,00 грн більше, ніж вартість фактично наданих послуг.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 позов задоволено повністю. Зобов`язано АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 219 240,00 грн. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ТОВ «Грейнсвард» 3 288,60 грн судового збору.

Суд дійшов висновку, що кошти в розмірі 219 240,00 грн списані відповідачем без належної на те правової підстави, а тому заявлені позивачем вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до особового рахунку позивача шляхом відображення на ньому грошової суми у розмірі 219 240,00 грн, які утримуються відповідачем безпідставно, є обґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2023, АТ «Українська залізниця» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції не з`ясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права, зокрема не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Укрзалізниця зазначає, що відповідно до п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Згідно з §5 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (УМВС) перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год дня, наступного за днем укладення договору перевезення, та закінчується у момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

Відповідач вважає, що правильно визначив кількість діб, які підлягають оплаті.

28.11.2023 АТ «Українська залізниця» звернулось з клопотанням про відмову від апеляційної скарги, у якому просить закрити апеляційне провадження в частині вимог зобов`язати АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 151 200,00 грн; скасувати оскаржуване рішення в частині вимог зобов`язати АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 68 040,00 грн.

За текстом клопотання АТ «Українська залізниця» зазначило, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції виявило помилки у розрахунку кількості діб перебування вагонів за межами України та 05.11.2023 внесло зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення на ньому грошової суми в розмірі 151 200,00 грн.

Позиції учасників справи.

ТОВ «Грейнсвард» надало відзив на апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця», у якому зауважує, що пункт 2.1.13.6 договору не містить словосполучень «календарної доби» або «звітної доби», натомість у п. 3.4.2 договору наявна формула, згідно з якою доба - це 24 години. Посилання скаржника на УМВС та Правила обчислення термінів доставки вантажу позивач вважає безпідставними та необґрунтованими.

Позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

ТОВ «Грейнсвард» надало додаткові письмові пояснення, у яких просить під час вирішення спору у цій справі врахувати висновки Північного апеляційного господарського суду у постанові від 11.09.2023 у справі №910/10336/22.

АТ «Українська залізниця» надало відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій заперечує проти доводів Товариства та вважає, що позивач здійснює розрахунок кількості діб використання вагонів за межами України, виходячи з власних інтересів, а визначена у п. 3.4 договору формула застосовується виключно для розрахунку плати за користування вагонами на території України та жодним чином не стосується розрахунку плати за використання вагонів за межами України.

Позивач надав додаткові письмові пояснення, у яких вважає, що до спірних правовідносин термін «доба» підлягає застосуванню у такому значенні - проміжок часу, який становить 24 год, а не календарний день, який починається о 00:00 та закінчується о 24:00.

Укрзалізниця подала додаткові письмові пояснення з контр розрахунком кількості діб перебування вагонів за межами України, у якому також зазначила, що не погоджується з позовними вимогами на суму 68 040,00 грн.

28.11.2023 від АТ «Українська залізниця» звернулось з клопотанням про відмову від апеляційної скарги, у якому просить закрити апеляційне провадження в частині вимог зобов`язати АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 151 200,00 грн; скасувати оскаржуване рішення в частині вимог зобов`язати АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 68 040,00 грн.

За текстом клопотання АТ «Українська залізниця» зазначило, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції виявило помилки при розрахунку кількості діб перебування вагонів за межами України та 05.11.2023 внесло зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення на ньому грошової суми в розмірі 151 200,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 прийнято відмову АТ «Українська залізниця» від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/5802/23 в частині вимог зобов`язати АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення / збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 151 200,00 грн; апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/5802/23 закрито в частині вимог зобов`язати АТ «Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» №2829531 шляхом відображення (відновлення / збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 151 200,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 07.08.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Владимиренко С.В., Корсак В.А.

07.08.2023 матеріали справи №910/5802/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/5802/23 залишено без руху. Надано АТ «Українська залізниця» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів сплати судового збору в сумі 4 932,90 грн у встановленому порядку. Попереджено АТ «Українська залізниця», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків апеляційної скарги, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 клопотання представника ТОВ «Грейнсвард» Накоп`юка Я.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 09.10.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 06.10.2023 справа №910/5802/23 передана на розгляд колегії у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданової С.О., Корсак В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 прийнято апеляційну скаргу ТОВ «Грейнсвард» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/5802/23 до провадження у визначеному складі суду.

09.10.2023, 25.10.2023 та 08.11.2023 колегія суддів у судовому засіданні оголосила перерву до 25.10.2023, до 08.11.2023 та до 29.11.2023 на підставі ст. 216 ГПК України.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

13.02.2020 на засіданні правління АТ «Українська залізниця» затверджено та 20.02.2020 оприлюднено редакцію договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом.

Згідно з п. 1.10 цей договір є укладеним з дня надання замовнику перевізником інформаційного повідомлення про укладення договору, але не раніше дня введення його в дію відповідно до п. 12.1 договору.

06.03.2020 повідомленням про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 Укрзалізниця засвідчила прийняття від ТОВ «Грейнсвард» заяви про прийняття в цілому пропозиції (акцепт) укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом та повідомлено, що замовнику (Товариству) присвоєно коди:

1. відправника/одержувача - 1804;

2. платника - 2829531 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

За умовами повідомлення №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020 код платника використовується для ідентифікації договірних відносин як номер договору.

Згідно з п. 1.6 цей договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ з накладенням кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

Відповідно до п. 9.4 договору зміни (доповнення) до договору перевізник здійснює шляхом викладення в новій редакції договору в цілому або окремих його частин та їх оприлюднення на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ з накладенням КЕП.

25.02.2022 Укрзалізниця оприлюднила редакцію договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яка введена в дію з 01.03.2022.

21.03.2022 Укрзалізниця оприлюднила редакцію договору від 25.02.2020 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, яка введена в дію з 01.04.2022.

Згідно з п. 1.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) предметом договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці послуги.

У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

Відповідно до п. 2.1.13.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) при перевезені вантажів у власних вагонах перевізника за межі України замовник зобов`язаний вносити плату за використання вагонів в робочому стані за час перебування їх за межами України в країнах СНД, Балтії та Грузії, відповідно до розд. 3 договору.

Відповідно до п. 2.3.4 договору (в редакціях від 25.02.2022 та від 21.03.2022) перевізник зобов`язаний відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника, а також присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача.

Відповідно до п. 2.3.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) до обов`язку перевізника в тому числі входить обов`язок вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронній формі.

Пунктом 3.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) встановлено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в п. 2.1.13 договору, замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в Додатку 1-2 до договору.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості.

Відповідно до п. 3.4.2 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою:

Пвик = (Спл / 24) х tгод x kм, де:

Пвик - плата за користування власними вагонами перевізника доля відповідного типу вагону;

Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника грн/вагон за добу визначена в додатку 1-2 до договору;

24 - кількість годин у добі;

tгод - кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів;

kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовується до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі маршрутного поїзда або контейнерного поїзда. Коефіцієнт встановлюється перевізником та зазначається в додатку 1-2 договору.

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» Додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.0.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2 100,00 грн (з 01.03.2022 до 31.03.2022 включно) та 2 167,00 грн без ПДВ (з 01.04.2022).

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» Додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.04.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2 100,00 грн без ПДВ (з 01.03.2022 до 30.04.2022 включно) та 2 167,00 грн без ПДВ (з 01.05.2022).

Пунктом 3.4.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) сторони погодили, що моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в пункті 3.4. договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до правил користування вагонами.

Відповідно до п. 4.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Укрзалізниці».

Згідно з ч. 3 п. 4.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) по мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображаються в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати плати за використання власних вагонів перевізника за межами України, що відображається в щодобових інформаційних повідомленнях.

За умовами п. 7.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати.

Належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього.

Відповідно до п. 9.6 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) умови договору мають пріоритетну силу над іншими правочинами укладеними між сторонами. У випадку наявності суперечностей між договором та такими іншими правочинами, укладеними між сторонам, виконання підлягатимуть умови встановлені договором.

Згідно з п. 12.1 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником в повідомленні про оприлюднення договору здійсненого на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ та діє до його припинення.

Згідно з інформаційними повідомленнями №220422-Є, №080522-Є, №150522-Є, №170522-Є, №180522-Є, №190522-Є, №200522-Є, №300522-Є Укрзалізниця нарахувала плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонам №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157.

Філією «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» Укрзалізниці виставило Переліки по платнику за кодом 2829531, в яких міститься інформаційне повідомлення щодо плати за використання власних вагонів АТ «Укрзалізниця» за межами України: №20220425 від 25.04.2022; №20220509 від 09.05.2022; №20220516 від 16.05.2022; №20220518 від 18.05.2022; №20220519 від 19.05.2022; №20220520 від 20.05.2022; №20220523 від 23.05.2022; №20220531 від 31.05.2022.

Вважаючи, що списана відповідачем з особового рахунку №2829531 сума, яка була нарахована за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України по вагонам №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157, є завищеною, позивач звернувся до Укрзалізниці з адвокатськими запитами №А-49/22 від 05.12.2022 та №А-54/23 від 19.01.2023 про надання інформації щодо дислокації і стану вагонів та інформації про вагонні операції.

Листом №Ц-1-88/3088-22 від 29.12.2022 Укрзалізниця надала відповідь на адвокатський запит №А-49/22 від 05.12.2022, до якої додано витяг з архіву операцій з вагонами.

Листом №Ц-Ц-М-12/51 від 14.02.2023 Укрзалізниця надала відповідь на адвокатський запит №А-54/23 від 19.01.2023, до якої додано витяг з архіву операцій з вагонами.

Як зазначає Товариство та не заперечує Укрзалізниця, відповідач частково перерахував кількість діб, за які була нарахована та стягнута плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України, та повернув на особовий рахунок позивача № НОМЕР_1 безпідставно списані кошти, у зв`язку з чим фактично Укрзалізниця списала з рахунку Товариства 723 240,00 грн.

Згідно з наданим Товариством розрахунком, здійсненим на підставі наданих Укрзалізницею витягів з архіву операцій з вагонами:

- вагон №95345773 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн (2 100,00 грн * 20% ПДВ) = 22.680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95339438 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95801031 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22 680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95649380 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22 680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95928370 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22 680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95616041 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22 680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95613519 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22 680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95528824 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22 680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 5 040,00 грн;

- вагон №95523510 фактично перебував за межами України 8 діб (8 х 2 520,00 грн = 20 160,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 27 720,00 грн за 11 діб, а отже відповідач завищив плату на 7 560,00 грн;

- вагон №95493185 фактично перебував за межами України 14 діб (14 х 2 520,00 грн = 35 280,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 37 800,00 грн за 15 діб, а отже відповідач завищив плату на 2 520,00 грн;

- вагон №95382883 фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2 520,00 грн = 40 320,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 93 240,00 грн за 37 діб, а отже відповідач завищив плату на 52 920,00 грн;

- вагон №95646048 фактично перебував за межами України 19 діб (19 х 2 520,00 грн = 47 880,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 50 400,00 грн за 20 діб, а отже відповідач завищив плату на 2 520,00 грн;

- вагон №95337572 фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2 520,00 грн = 40 320,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 93 240,00 грн за 37 діб, а отже відповідач завищив плату на 52 920,00 грн;

- вагон №95352902 фактично перебував за межами України 19 діб (19 х 2 520,00 грн = 47 880,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 50 400,00 грн за 20 діб, а отже відповідач завищив плату на 2 520,00 грн;

- вагон №53202818 фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2 520,00 грн = 40 320,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 93 240,00 грн за 37 діб, а отже відповідач завищив плату на 52 920,00 грн;

- вагон №95377800 фактично перебував за межами України 11 діб (11 х 2 520,00 грн = 27 720,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 30 240,00 грн за 12 діб, а отже відповідач завищив плату на 2 520,00 грн;

- вагон №58567157 фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2 520,00 грн = 22 680,00 грн), тоді як Укрзалізниця фактично стягнула 25 200,00 грн за 10 діб, а отже відповідач завищив плату на 2 520,00 грн.

Згідно з розрахунками ТОВ «Грейнсвард» сума, яка підлягала списанню з його особового рахунку за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України по вагонах №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157, становить 504 000,00 грн.

Укрзалізниця списала з особового рахунку ТОВ «Грейнсвард» 723 240,00 грн.

ТОВ «Грейнсвард» вважає, що Укрзалізниця неправомірно нарахувала та списала з особового рахунку Товариства плату за користування вагонами №95345773, №95339438, №95801031, №95649380, №95928370, №95616041, №95613519, №95528824, №95523510, №95493185, №95382883, №95646048, №95337572, №95352902, №53202818, №95377800, №58567157 за перевізними документами №34690297, №34902163, №34870139 за межами України у сумі, яка на 219 240,00 грн більше, ніж вартість фактично наданих послуг (723 240,00 грн - 504 000,00 грн).

У суді першої інстанції Укрзалізниця проти задоволення позовних вимог заперечила та зазначила, що ТОВ «Грейнсверд» невірно застосувало порядок визначення кількості діб у випадку необхідності округлення неповної доби до повної при нарахуванні плати за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг з перевезення вантажів за межами України. Відповідач вважає, що вірне округлення неповної доби до повної доби відповідно до умов договору починається з 24-ї (00:00) години дати передачі вагону на іноземну залізницю на прикордонній передавальній станції та закінчується у момент (дату) прийому вагону на прикордонній передавальній станції України. Наприклад, вагон передано на іноземну залізницю 30.03.2022 о 22:11 год, а прийнято на прикордонній передавальній станції України 04.04.2022 о 15:49 год, кількість діб - 6. Тобто поводиться округлення неповної доби, як 30.03.2022 так і 04.04.2022, до повної доби.

У апеляційній скарзі (з урахуванням клопотання про відмову від апеляційної скарги) Укрзалізниця оскаржує судове рішення в частині, що стосується зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме внести до особового рахунку Товариства №2829531 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 68 040,00 грн; в частині вимог на суму 151 200,00 грн Укрзалізниця подала клопотання про відмову від апеляційної скарги.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Положеннями ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За змістом ч. 2 ст. 307 ГК України та ч. 2 ст. 909 ЦК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно з ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються Законом України «Про транспорт», Законом України «Про залізничний транспорт», Статутом залізниць України та іншими актами законодавства України.

За ч. 2 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з п. 2 Статуту він визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у т.ч. на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).

Статтею 61 Статуту передбачено, що тарифи на перевезення, збори і штрафи, встановлені відповідно до чинного законодавства, публікуються у Збірниках правил перевезень і тарифів залізничного транспорту.

Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і платником (відправником, одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1), згідно з яким залізниця відкриває особовий рахунок кожному платнику (відправнику, одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника. (ст. 2.3 цих Правил).

Платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг (ст. 2.5 цих Правил).

Відповідно до п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з §5 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (УМВС) перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год дня, наступного за днем укладення договору перевезення, та закінчується у момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

Суд встановив, що 06.03.2020 Товариство (замовник) уклало з Укрзалізницею (перевізник) договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №43-41564379/2020-001 від 06.03.2020; Укрзалізницею присвоєно Товариству коди: відправника/одержувача - 1804; платника - 2829531 та відкрито особовий рахунок з ідентичним номером.

У п. 3.4.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) сторони погодили, що моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в п. 3.4 договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до правил користування вагонами.

Пунктом 3.3 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022) встановлено, що відповідно до зобов`язань, зазначених в п. 2.1.13 договору, замовник зобов`язаний сплачувати за час перебування власного вагону перевізника за межами України плату за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України. Ставка плати за використання власного вагону перевізника за межами України встановлена в Додатку 1-2 до договору.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні. Сума нарахованої плати за результатами кожного місяця відображається у зведеній відомості.

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.0.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2.100,00 грн (з 01.03.2022 до 31.03.2022 включно) та 2.167,00 грн без ПДВ (з 01.04.2022).

Згідно з розділом «Ставки плати за користування власних вагонів перевізника (Спл) у вантажному та порожньому рейсах по території країни та за межами України» додатку 1-2 «Ставки плат, коефіцієнти та умови платежів» до договору (в редакції від 01.04.2022) ціна за одну вагоно-добу користування зерновозом, вагоном для перевезення муки умовного типу 972 становить 2.100,00 грн без ПДВ (з 01.03.2022 до 30.04.2022 включно) та 2.167,00 грн без ПДВ (з 01.05.2022).

Щодо наданого позивачем розрахунку (т. 1, а. с. 103), здійсненого на підставі наданих відповідачем витягів з архіву операцій з вагонами, апеляційний суд зазначає таке.

Як зазначено вище, в абзаці 2 п. 3.3 Договору сторони чітко визначили, що плата нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції Україниза кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати.

Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України нараховується за весь час з моменту передачі вагону на залізниці інших країн на прикордонній передавальній станції України до моменту прийому вагону на прикордонній передавальній станції України за кожну добу з округленням неповної доби до повної та стягується щодобово з внесеної замовником передоплати. Плата за використання власного вагону перевізника в процесі надання послуг перевезення вантажів за межами України щодобово нараховується та відображається в інформаційному повідомленні

За визначенням, наведеним у Великому тлумачному словнику сучасної української мови, Словника української мови у 20 томах (онлайн-версія), перше значення слова «доба» (яке і є застосовним у цьому спорі) - це проміжок часу, протягом якого Земля робить один оберт навколо своєї осі; день і ніч; позасистемна одиниця виміру часу, яка дорівнює 24 годинам (86400 с); тривалість дня і ночі.

Історично основною одиницею для вимірювання середніх інтервалів часу була доба (часто кажуть «день»), що вираховується з мінімальним повним циклом зміни сонячної освітленості (день і ніч).

Загальновідомо, що доба у середніх широтах ділиться на дві частини - світлу, день, і темну, ніч.

Відлік годин доби починається з півнучі, з 12-ї години ночі (24-і години), що водночас дорівнює нульовій годині. Години відраховуються від 1-ї по 24-ту.

Кожна доба з таким порядком обчислення фактично відповідає календарній даті, яка являє собою порядковий номер календарного дня, порядковий номер або найменування календарного місяця та порядковий номер календарного року. Календарний день (доба) - проміжок часу, який триває двадцять чотири години, що має порядковий номер в календарному році. За початкову точку календарного дня (доби) приймається момент часу, що відповідає 00 годинам 00 хвилинам 00 секундам. Закінченням календарного дня (доби) вважається момент часу, що відповідає 24 годинам 00 хвилинам 00 секундам.

Такий порядок обчислення часу поки що не закріплений законодавчо (хоча і подавались відповідні законопроекти принаймні у 2012 та 2019 роках), проте є загальноприйнятним і використовуваним в усіх сферах життя.

Як слідує з позиції позивача і наданих ним розрахунків, він у спірних правовідносинах визначає добу як абстрактний проміжок часу тривалістю 24 години без обов`язкової прив`язки до сталого і незмінного моменту початку перебігу такого проміжку. Товариство у розрахунках бере загальну кількість годин перебування вагонів за межами України, ділить її на 24 години і отримує цілу кількість таких проміжків (діб, за висновком позивача) та залишок, округлюючи цей залишковий неповний проміжок до повного.

Апеляційний суд вважає цей підхід хибним з огляду на таке.

По-перше, застосований позивачем порядок визначення кількості діб перебування вагонів за кордоном не встановлений ані договором, ані відповідними нормативними актами.

По-друге, згідно з п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. Згідно з §5 ст. 24 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення від 01.11.1951 (УМВС) перебіг терміну доставки вантажу починається з 0.00 год дня, наступного за днем укладення договору перевезення, та закінчується у момент передачі одержувачу повідомлення про прибуття вантажу, при цьому неповну добу вважають за повну.

А отже в даному випадку, з урахуванням наведених вище положень п. 3.3 Договору, під поняттям «доба» слід використовувати саме календарну добу, що починається о 00 годин 00 хвилин 00 секунд і закінчується о 24-ій годині 00 хвилин 00 секунд. Тому період перебування відповідного вагона за межами України неповну добу (менше 24 годин незалежно від їх фактичної кількості) у відповідну дату слід враховувати як повну добу (округлення).

Зважаючи на наведене, щодо наданого позивачем розрахунку (т. 1, а. с. 103), здійсненого на підставі наданих відповідачем витягів з архіву операцій з вагонами, апеляційний суд в розрізі конкретних вагонів (з урахуванням ставки 2.100,00 грн за добу, що разом з 20% ПДВ становить 2.520 грн) зазначає таке:

- вагон № 95345773.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн (2.100,00 грн * 20% ПДВ) = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 138); правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95339438.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 134), правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95801031.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 160), правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95649380.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 156, 157), правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95928370.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 163, 164), правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95616041.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 152, 153), правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95613519.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 149, 150), правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95528824.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 5.040,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 22:11 30.03.2022, вхід на УЗ 15:49 04.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 145, 146), правильна кількість діб - 11, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95523510.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 8 діб (8 х 2.520,00 грн = 20.160,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 27.720,00 грн за 11 діб, а отже завищено плату на 7.560,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 15:55 02.04.2022, вхід на УЗ 22:50 05.04.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 20:20 14.04.2022, вхід на УЗ 13:07 18.04.2022 (т. 1, а. с. 142), правильна кількість діб - 9, розрахунок позивача і Укрзалізниці невірний, завищено плату на 5.040 грн (не враховано Укрзалізницею у заяві про часткову відмову від апеляційної скарги);

- вагон № 95493185.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 14 діб (14 х 2520,00 грн = 35.280,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 37.800,00 грн за 15 діб, а отже завищено плату на 2.520,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 06:52 10.05.2022, вхід на УЗ 2:05 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 3:52 26.06.2022, вхід на УЗ 6:50 03.07.2022 (т. 1, а. с. 126, 127), правильна кількість діб - 15, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95382883.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2520,00 грн = 40.320,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 93.240,00 грн за 37 діб, а отже завищено плату на 52.920,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 06:52 10.05.2022, вхід на УЗ 2:05 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 3:10 05.08.2022, вхід на УЗ 16:45 14.08.2022 (т. 1, а. с. 122, 123), правильна кількість діб - 17, розрахунок позивача і Укрзалізниці невірний, завищено плату на 50.400 грн (враховано Укрзалізницею у заяві про часткову відмову від апеляційної скарги, відновлено на рахунку позивача 50.400 грн);

- вагон № 95646048.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 19 діб (19 х 2.520,00 грн = 47.880,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 50.400,00 грн за 20 діб, а отже завищено плату на 2.520,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 06:52 10.05.2022, вхід на УЗ 2:05 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 5:00 03.07.2022, вхід на УЗ 6:09 15.07.2022 (т. 1, а. с. 130), правильна кількість діб - 20, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 95337572.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2.520,00 грн = 40.320,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 93.240,00 грн за 37 діб, а отже завищено плату на 52.920,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 06:52 10.05.2022, вхід на УЗ 2:05 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 3:10 05.08.2022, вхід на УЗ 16:45 14.08.2022 (т. 1, а. с. 113), правильна кількість діб - 17, розрахунок позивача і Укрзалізниці невірний, завищено плату на 50.400 грн (враховано Укрзалізницею у заяві про часткову відмову від апеляційної скарги, відновлено на рахунку позивача 50.400 грн);

- вагон № 95352902.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 19 діб (19 х 2.520,00 грн = 47.880,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 50.400,00 грн за 20 діб, а отже завищено плату на 2.520,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 06:52 10.05.2022, вхід на УЗ 2:05 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 5:00 03.07.2022, вхід на УЗ 6:09 15.07.2022 (т. 1, а. с. 117), правильна кількість діб - 20, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 53202818.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 16 діб (16 х 2.520,00 грн = 40.320,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 93.240,00 грн за 37 діб, а отже завищено плату на 52.920,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 06:52 10.05.2022, вхід на УЗ 2:05 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 3:10 05.08.2022, вхід на УЗ 16:45 14.08.2022 (т. 1, а. с. 107), правильна кількість діб - 17, розрахунок позивача і Укрзалізниці невірний, завищено плату на 50.400 грн (враховано Укрзалізницею у заяві про часткову відмову від апеляційної скарги, відновлено на рахунку позивача 50.400 грн);

- вагон № 95377800.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 11 діб (11 х 2.520,00 грн = 27.720,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 30.240,00 грн за 12 діб, а отже завищено плату на 2.520,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 03:12 11.05.2022, вхід на УЗ 20:55 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 17:59 29.06.2022, вхід на УЗ 11:25 04.07.2022 (т. 1, а. с. 119, 120), правильна кількість діб - 12, розрахунок Укрзалізниці вірний;

- вагон № 58567157.

Позиція позивача: фактично перебував за межами України 9 діб (9 х 2.520,00 грн = 22.680,00 грн), тоді як відповідач фактично стягнув 25.200,00 грн за 10 діб, а отже завищено плату на 2.520,00 грн.

Апеляційний суд встановив: навантажений рейс: вихід з УЗ 03:12 11.05.2022, вхід на УЗ 20:55 16.05.2022; порожній рейс: вихід з УЗ 10:55 11.08.2022, вхід на УЗ 7:22 14.08.2022 (т. 1, а. с. 110), правильна кількість діб - 10, розрахунок Укрзалізниці вірний.

Отже, як встановив апеляційний суд, Укрзалізниця безпідставно списала з рахунку позивача 156.240,00 грн за вагони №№ 95523510 (5.400,00 грн), 95382883 (50.400,00 грн), 95337572 (50.400,00 грн), 53202818 (50.400,00 грн).

Водночас у заяві (клопотанні) про часткову відмову від апеляційної скарги відповідач визнав необґрунтованість списання по вагонах №№ 95382883 (50.400,00 грн), 95337572 (50.400,00 грн), 53202818 (50.400,00 грн) з відновленням на рахунку позивача 151.200,00 грн.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Приписами наведеної статті встановлено: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

Системний аналіз положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає підстави дійти висновку, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 ст. 11 ЦК України.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Оскільки у АТ «Українська залізниця» були відсутні підстави для нарахування та стягнення з Товариства додаткової плати за використання власних вагонів відповідача в розмірі 5 040,00 грн, зазначені кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави, що є підставою для задоволення позову.

Щодо вимог Товариства на суму 151 200,00 грн апеляційний перегляд рішення не здійснюється у зв`язку з відмовою Укрзалізниці від апеляційної скарги в цій частині. Разом з тим апеляційний суд бере до уваги, що помилковість розрахунку по вагону № 95523510 в сумі 5.040,00 грн відповідач не визнає.

Враховуючи умови п. 7.4 договору (в редакціях від 01.03.2022 та від 01.04.2022), згідно з якими у випадку задоволення грошових вимог (претензій) замовника, перевізник має право відобразити відповідні грошові суми на особовому рахунку замовника в якості попередньої оплати; належним способом захисту в судовому порядку прав та інтересів замовника щодо відображення перевізником в особовому рахунку використання замовником коштів (провізних платежів, неустойки, відшкодування збитків, інших), є відновлення становища, яке існувало до їх порушення - внесення відповідних змін до особового рахунку замовника про зарахування коштів на нього, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права узгоджений сторонами в укладеному між ними договорі, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Водночас, як встановлено вище, вимоги Товариства на суму 63 000,00 грн не підтверджені наявними у справі матеріалами, а тому задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

За ч. ч. 1, 3, 4 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги частково; рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути скасовано в частині зобов`язання АТ Українська залізниця» внести зміни до особового рахунку Товариства № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 63 000,00 грн з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в позові; в решті оскаржуване рішення залишається без змін.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги частково витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281- 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/5802/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/5802/23 в частині зобов`язання Акціонерного товариство «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера «А», 3-й поверх, ) №2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 63 000,00 грн та стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера «А», 3-й поверх, ) 953,69 грн судового збору скасувати.

3. Прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові і стягненні судових витрат.

4. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі №910/5802/23 в частині зобов`язання Акціонерного товариство «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) внести зміни до особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера «А», 3-й поверх, ) №2829531 шляхом відображення (відновлення/збільшення) на ньому грошової суми у розмірі 156 240,00 грн та стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера «А», 3-й поверх, ) 2 334,91 грн судового збору залишити без змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грейнсвард» (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32, літера «А», 3-й поверх, ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) 1 167,54 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

7. Справу №910/5802/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. ст. 287- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 7.12.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.О. Алданова

В.А. Корсак