ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м.Дніпро

Справа № 904/4271/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Коваль Л.А. (доповідач),

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Михайлова К.С.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 (прийняту суддею Мілєвою І.В.) у справі №904/4271/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант", Дніпропетровська область

до "Інтернешнл Трейдінг Ко ТОВ"

про стягнення 25 000,00 доларів США

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заявлених вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" звернулося до господарського суду з позовною заявою до "Інтернешнл Трейдінг Ко ТОВ" про стягнення 25 000,00 доларів США основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту №ТКА-26 від 12.10.2021.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 у цій справі, повернуто позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант".

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з тих обставин, що станом на 28.08.2023 позивач не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 та не усунув недоліки позовної заяви.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 у справі №904/4271/23, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції всупереч імперативним нормам ч. 2 ст. 174 ГПК України не визначив суму судового збору яку необхідно сплатити позивачу.

Апелянт вказує, що на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 10.08.2023 по справі № 904/4271/23 про залишення позовної заяви без руху позивачем - ТОВ "ТК Атлант", була подана заява про усунення недоліків до якої було долучено платіжну інструкцію № 69 від 15.08.2023 про сплату судового збору у розмірі 13 713,00 грн.

Бухгалтером підприємства сума у розмірі 13 713, 00 грн вираховувалась наступним чином: "25 000,00 доларів США * 36,568 грн офіційний курс гривні до іноземної валюти станом на 15.08.2023 = 914 200,00 грн. 914 200, 00 грн * 1,5 % = 13 713, 00 грн розмір судового збору який підлягає сплаті".

Суд першої інстанції вираховував суму у розмірі 13 713, 23 грн наступним чином: "25 000, 00 доларів США х 36,5686 х 1,5% = 13 713, 23 грн. У зв`язку із додаванням однієї цифри після коми, сума судового збору збільшилась на 23 копійки. І у зв`язку з недоплатою 23 копійок ТОВ "ТК Атлант" суд повернув позовну заяву та додані до неї документи.

На переконання скаржника, надмірний формалізм, та формальний підхід до розгляду даної справи судом першої інстанції, призвели до обмеження ТОВ "ТК Атлант" у праві доступу до суду.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, про відкриття апеляційного провадження повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.

6. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 у справі №904/4271/23; постановлено розгляд справи провести в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін.

7. Встановлені судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" звернулося до господарського суду з позовною заявою до "Інтернешнл Трейдінг Ко ТОВ" про стягнення 25 000,00 доларів США основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" залишено без руху; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду платіжного документу, який підтверджує факт сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі (сплатити 1,5 відсотка ціни позову у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати) у строк до 24.08.2023 включно.

Позивач подав до суду платіжну інструкцію № 69 від 15.08.2023 про сплату судового збору у розмірі 13 713,00 грн.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач визначив ціну позову 25 000,00 доларів США.

За подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Матеріалами справи свідчать про те, що позивачем до позовної заяви взагалі не подано доказів сплати судового збору.

Як зазначено вище, господарський суд ухвалою від 11.08.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" залишив без руху; запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду платіжного документу, який підтверджує факт сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі (сплатити 1,5 відсотка ціни позову у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати) у строк до 24.08.2023 включно.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач подав до суду платіжну інструкцію № 69 від 15.08.2023 про сплату судового збору у розмірі 13 713, 00 грн.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції визначив, що за подання до господарського суду цього позову позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 13 713, 23 грн (914 215,00 грн (еквівалент заборгованості станом на 15.08.2023 (день сплати судового збору) за офіційним курсом НБУ гривні до долару США (25 000,00 доларів США)) х 36,5686) х 1,5%).

Отже, фактично позивачем не було доплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 23 копійки.

На переконання суду першої інстанції, позивач не виконав вимоги ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 та не усунув недоліки позовної заяви, що і стало підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, в порушення вимог процесуального законодавства України суд не врахував, що якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (частина друга статті 174 ГПК України), чого судом першої інстанції зроблено не було.

Отже, відповідно до вказаних вище норм закону суд повинен був самостійно визначити розмір судового збору, чого не було зроблено судом першої інстанції при залишенні позовної заяви без руху.

Таким чином, суд першої інстанції зобов`язаний був діяти відповідно до вимог частини другої статті 6 Закону України "Про судовий збір" та частини другої статті 163, частини другої статті 174 ГПК України та залишити позов без руху з підстав несплати судового збору у визначеному судом розмірі.

Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без руху, що в подальшому призвело до повернення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції наведеного не врахував, оскільки встановивши, що позивачем не сплачено судовий збір, суд повинен був попередньо визначити та зазначити суму судового збору, яку повинен сплатити позивач за поданим позовом.

При цьому, встановивши, що при усуненні недоліків позовної заяви позивачем не було доплачено судовий збір у розмірі 23 копійки, суд не був позбавлений права в ухвалі про відкриття провадження у справі зобов`язати доплатити позивача вказану суму судового збору або стягнути недоплачену суму при ухваленні остаточного рішення у справі, що відповідає положенням частини другої статті 6 Закону України "Про судовий збір" та частини другої статті 163, частини другої статті 174 ГПК України.

За таких обставин, повернення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" з наведених судом першої інстанції підстав, є надмірним формалізмом з боку суду першої інстнації.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції - ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Тому пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється право на суд, яке включає не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом.

Крім того, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За встановлених вище обставин, судом першої інстанції оскаржувану ухвалу було прийнято з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Атлант" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 у справі №904/4271/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.08.2023 у справі № 904/4271/23 скасувати.

Справу № 904/4271/23 направити до господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя А.Є. Чередко