ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"28" листопада 2023 р. Cправа № 902/874/23
Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни,
за участю секретаря судового засідання Шейгець І.В.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
до Фізичної особи-підприємця Яремчук Альони Василівни, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
про стягнення 699 040,00 гривень
за участю представників:
від позивача - адвокат Меладзе С.О., згідно ордеру
від відповідача - не з`явився
У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/874/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" до Фізичної особи-підприємця Яремчук Альони Василівни з вимогою щодо стягнення 699 040,00 гривень у порядку регресу у зв`язку з відшкодуванням позивачем збитків у розмірі 699 040,00 гривень на користь власника втраченого ФОП Яремчук А.В. вантажу.
26.10.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/874/23, яким позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 699 040,00 гривень та 10 485,60 гривень судових витрат зі сплати судового збору.
Ухвалою від 07.11.2023 судом призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати у справі № 902/874/23 на 14 листопада 2023 р. о 09:30 год.
У судовому засіданні 14.11.2023 судом долучено документи до матеріалів справи, постановлено ухвалу про відкладення судового засідання з вирішення питання про судові витрати у справі № 902/874/23 на 28.11.2023 о 12:00 год., яку занесено до протоколу судового засідання.
На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача.
Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся ухвалою суду від 14.11.2023, яку було надіслано рекомендованою кореспонденцією за адресою, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також на відому суду електронну адресу відповідача.
Згідно довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді (ухвала від 14.11.2023) доставлено до електронної скриньки 15.11.2023 року.
Направлення судом ухвали рекомендованою кореспонденцією на чинну адресу учасника є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання кореспонденції адресатом перебуває поза межами контролю суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постанові Верховного Суду від 18.03.2021 по справі №911/3142/19.
Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Приймаючи до уваги, що сторони було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді заяви і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності відповідача.
За наслідками розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, у судовому засіданні 28.11.2023 року, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі та орієнтовний час повернення.
На оголошення вступної та резолютивної частин додаткового рішення представники сторін не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина додаткового рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.
Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до положень статті 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частинами першою та другою статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Згідно з нормами частини 3 статті 124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
26.10.2023 року Господарським судом Вінницької області ухвалено рішення у справі № 902/874/23, яким позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 699 040,00 гривень та 10 485,60 гривень судових витрат зі сплати судового збору.
Відповідно до частини першої статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. При цьому частиною четвертою статті 116 ГПК України визначено, що якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Враховуючи наданий заявнику положеннями частини восьмої статті 129 ГПК України п`ятиденний строк на подання доказів на підтвердження розміру судових витрат та перебіг процесуального строку відповідно до положень статті 116 ГПК України, останнім днем подання відповідних доказів є 31.10.2023.
Представником позивача 31.10.2023 надіслано до суду докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу разом із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, тобто, зазначена заява подана заявником в межах строків, визначених положеннями статей 116, 129 ГПК України.
У поданій до суду заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 гривень.
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, судом враховане таке.
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України.
Відповідно до положень статей 16, 58 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога). Представником у суді може бути адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності, зокрема є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону).
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Частинами 1, 2 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру;
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Згідно із частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Відповідно до вимог частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що згідно ордеру серії АЕ № 1208469 від 22.06.2023, виданого Адвокатським об`єднанням "Огородник, Остапенко і Меладзе", представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" у справі № 902/874/23 здійснювала адвокат Меладзе Світлана Олександрівна.
Позивачем з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надіслано до суду 31.10.2023 заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додано копію договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" (замовник, клієнт) та адвокатським об`єднанням "Огородник, Остапенко і Меладзе" (виконавець), копію звіту № 1 від 31.10.2023 до договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022, копію акту прийому-передачі послуг від 31.10.2023 до договору про надання правової допомоги 22/07 від 22.07.2022 та рахунку-фактури від 31.10.2023 на оплату 40 000,00 грн. за послуги згідно договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022.
За умовами пункту 1.1. договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022 (далі - договір) (т. 1 а.с. 226-231) клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, додатковими угодами до нього, які будуть укладені у майбутньому.
Згідно пункту 4.1. договору гонорар - винагорода виконавця за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, шо визначені цим договором.
Відповідно до пункту 4.2. договору гонорар сплачується клієнтом за виконання/вчинення адвокатом АО "Огородник, Остапенко і Меладзе" дій, перелічених п.п. 1.1, 1.2 розділу І, п.п. 2.1, 2.2. розділу 2 цього договору та передбачених ГПК України, ЦПК України, КПК України, КУІІАП, КАСУ, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
За умовами пункту 4.3. договору сторони домовились, що розмір гонорару (вартість здійснення виконавцем послуг/представництва прав та інтересів клієнта у суді під час розгляду однієї господарської справи, предметом якої буде стягнення збигків/грошових коштів на користь клієнта з ФОП Яремчук Альони Василівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) є фіксованим і становить: 30 000, 00 грн. (тридцять тисяч гривень 00 копійок) - за здійснення представництва прав та інтересів клієнта під час розгляду справи у суді першої інстанції.
Відповідно до пункту 4.5. договору розмір суми гонорару, що підлягає сплаті вказується у звіті виконавця, який передається клієнту разом з актом прийому-передачі послуг та рахунком не пізніше чотирьох календарних днів після прийняття відповідним судом судового рішення по справі.
За умовами пункту 4.11. договору факт наданих послуг підтверджується актом прийому-передачі послуг, який складає виконавець.
Пунктом 4.15. договору сторони обумовили, що сторони узгоджують додаткову винагороду виконавця за досягнення бажаного для клієнта результату у розмірі 10 000,00 гри. (десяти тисяч гривень 00 копійок).
Згідно пункту 4.15.1. договору бажаним для клієнта результатом є: прийняття судом по справі рішення, постанови на користь клієнта, у тому числі (але не виключно) повне або часткове задоволення позову, за яким клієнт виступатиме позивачем у справі, ухвалення судом апеляційної/касаційної інстанції постанови на користь клієнта.
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 7.1. договору).
31.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" та АО "Огородник, Остапенко і Меладзе" підписано звіт № 1 від 31.10.2023 до договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022 (т. 1 а.с. 232-234), відповідно до пункту 1 якого сторонами погоджено, що виконавець надав клієнтові послуги з правничої допомоги/виконав роботи зі здійснення представництва прав та інтересів клієнта в межах господарської справи №902/874/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" до фізичної особи-підприємця Яремчук Альони Василівни про стягнення збитків, яка розглядалась Господарським судом Вінницької області із наведенням опису виконаних робіт/наданих послуг, виконавця, дати виконання робіт, кількості витраченого часу.
Згідно пунктів 2-5 звіту послуги надані (передані) виконавцем клієнту в повному обсязі. Фіксована вартість послуг згідно договору складає 30 000, 00 гри. (тридцять тисяч гривень 00 копійок). Винагорода виконавця за досягнення бажаного для клієнта результату становить 10 000, 00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) згідно п. 4.15, п.п. 4.15.1. договору (бажаним для клієнта результатом є: прийняття судом по справі рішення на користь клієнта). Повна вартість послуг виконавця за договором становить 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок). Загальна вартість за договором на час складання за підписання цього звіту №1 становить 40 000, 00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок).
31.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" та АО "Огородник, Остапенко і Меладзе" підписано акт прийому-передачі послуг від 31.10.2023 до договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022 (т. 1 а.с. 235), за змістом якого на виконання умов договору, який укладено між сторонами, виконавець надав клієнтові послуги з правничої допомоги/виконав роботу із здійснення представництва прав та інтересів клієнта, направлені на стягнення з фізичної особи-підприємця Яремчук Альони Василівни (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" грошових коштів (збитків), які були завдані останньою, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором №7179/160517-1 від 16.05.2017 року. Зокрема, на виконання умов договору, виконавець надав клієнтові послуги з правничої допомоги/виконав роботи із здійснення представництва прав та інтересів клієнта в межах господарської справи №902/874/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" до фізичної особи-підприємця Яремчук Альони Василівни про стягнення збитків, яка розглядалась Господарським судом Вінницької області.
Відповідно до пунктів 2-6 акту клієнту доведено зміст наданих йому послуг у звіті №1, який складений відповідно до договору. Послуги надані (передані) виконавцем клієнту в повному обсязі. Повна вартість послуг виконавця за договором становить 40 000,00 грн. (сорок тисяч гривень 00 копійок). Оплата послуг виконавця здійснюється клієнтом у порядку, встановленому у п. 4 договору. Клієнт прийняв надані виконавцем послуги і згоден із їх вартістю.
Також 31.10.2023 АО "Огородник, Остапенко і Меладзе" сформовано рахунок-фактуру від 31.10.2023 на оплату 40 000,00 грн. за послуги згідно договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022 року (т. 1 а.с. 236).
Як вбачається із квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 08.11.2023 ТОВ "Перша українська вантажна компанія" сплачено на користь АО "Огородник, Остапенко і Меладзе" 40 000,00 гривень на підставі договору про надання правничої допомоги № 22/07 від 22.07.2022 року.
Відповідно до вимог статті 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою - шостою статті 126, частинами п`ятою - дев`ятою статті 129 ГПК України, зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до стягнення з урахуванням того, чи були такі витрати пов`язані зі справою та чи була їх сума обґрунтованою.
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене статтею 129 ГПК України. Зазначена норма є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.
У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.
У зв`язку із наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.
Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу.
Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною четвертою статті 129 ГПК України.
Верховний Суд у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 зробив висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).
При вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Cудові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу мають бути безпосередньо пов`язаними з розглядом справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 923/560/17, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18, від 19.07.2022 у справі № 910/6807/21.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
У разі якщо суд дійде висновку щодо зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то в судовому рішенні повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.
Матеріалами справи підтверджується надання АО "Огородник, Остапенко і Меладзе" послуг з професійної правничої допомоги ТОВ "Перша українська вантажна компанія" у справі № 902/874/23.
Із поданих позивачем доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу вбачається, що вартість правничих витрат визначена сторонами у фіксованому розмірі та складає 40 000,00 гривень.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем документально підтверджено обсяг та розмір витрат на професійну правничу допомогу, що пов`язані з розглядом справи № 902/874/23 у сумі 40 000,00 гривень.
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, суд констатує, що предметом спору у цій справі є вимога про стягнення 699 040,00 гривень у порядку регресу у зв`язку з відшкодуванням позивачем збитків у розмірі 699 040,00 гривень на користь власника втраченого ФОП Яремчук А.В. вантажу.
У контексті цієї справи, розмір ціни позову не впливає на складність справи, оскільки такий розмір залежав від розміру відшкодування збитків завданих втратою вантажу.
Суд звертає увагу, що акт приймання - передачі наданих послуг, підписаний позивачем та адвокатом не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі за рахунок іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача у розмірі 40 000,00 гривень не відповідають критерію розумності їх розміру та не є співмірними зі складністю справи.
Разом з тим, суд не спростовує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює зазначені обставини з точки зору можливості покладення таких витрат у заявленому розмірі на іншу сторону по справі (відповідача).
З огляду на викладене, виходячи з критеріїв реальності та розумності витрат на правову допомогу, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу, заявлених позивачем до стягнення з позивача з 40 000,00 гривень до 25 000 гривень, у зв`язку з чим у задоволенні заяви позивача в частині розподілу/стягнення 15 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу cлід відмовити.
Разом з тим, суд не спростовує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює зазначені обставини з точки зору можливості покладення таких витрат у заявленому розмірі на іншу сторону по справі (відповідача).
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Враховуючи, що рішенням Господарського суду Вінницької області від 26.10.2023 року у справі № 902/874/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" до Фізичної особи-підприємця Яремчук Альони Василівни задоволено у повному обсязі, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 гривень покладаються на Фізичну особу-підприємця Яремчук Альону Василівну.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 13, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша українська вантажна компанія" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. У задоволенні заяви в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Яремчук Альони Василівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 15 000,00 гривень судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
5. Згідно з приписами частини 1-2 статті 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
6. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Примірник судового рішення направити учасникам справи: позивачу до електронного кабінету у системі ЄСІТС, відповідачу - рекомендованим листом та засобами електронного зв`язку на відомі суду електронні адреси: представнику позивача - ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 07.12.2023 року.
Суддя Шамшуріна М.В.
1 - до справи
2 - позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_2;
3 - відповідачу, АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1.