ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. Справа №914/1380/23

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Скрипчук О.С.

Матущак О.І.

секретаря судового засідання Михайлишин С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГГЕ УА Захід (вх. № ЗАГС 01-05/2745/23 від 25.08.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 26.07.2023 (суддя О.Д. Запотічняк)

у справі № 914/1380/23

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (надалі РВ ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях), м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ГГЕ УА Захід, (надалі ТзОВ ГГЕ УА Захід) м. Львів

про виселення з орендованого приміщення

за участю учасників справи:

від позивача: Савко Н.В.

від відповідача: Каленіченко С.М.

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГГЕ УА Захід» про виселення з орендованого приміщення.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 26.07.2023 позовні вимоги задоволено. Виселено ТзОВ «ГГЕ УА Захід» з орендованих приміщень загальною площею 78,3 кв.м., а саме: нежитлового приміщення розміщеного в будівлі столярної майстерні за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77. Стягнуто з ТзОВ «ГГЕ УА Захід» на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях 2684,00 грн судового збору.

Приймаючи рішення, місцевий господарський виходив з того, що порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна, які діяли до 31.01.2020 та були укладені на підставі ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1002 № 2269-Х11( втратив чинність 31.01.2020), може бути застосовано до процедури продовження тих договорів, строк дії яких закінчився до 01.07.2020 включно, а щодо інших договорів оренди державного та комунального майна (строк дії яких закінчився після 01.07.2020) згідно вимог абз.3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 157-1Х має застосовуватися порядок продовження, визначений вказаним Законом.. Відтак, суд дійшов висновку, що спірний договір оренди припинив свою дію 04.07.2020 на підставі договору про внесення змін від 23.08.2017 та п. 10.4 договору оренди та ч.1 ст.24 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна» № 157-1Х, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Доказів повернення орендованого об`єкта позивачу матеріали справи не містять, відтак, оскільки орендар не виконав свого обов`язку щодо повернення речі, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність заявлених вимог про виселення з орендованого приміщення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТзОВ «ГГЕ УА Захід» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що суд дійшов помилкового висновку щодо дати припинення договору оренди 04.07.2020 та повернення у зв`язку з цим орендованого приміщення, оскільки відповідачем у відповідності до умов договору та чинного законодавства вчасно було повідомлено орендодавця про намір продовження дії договору. Звертає увагу суду, на те, що місцевим господарським судом, на його думку, залишено поза увагою відносини що виникли між сторонами внаслідок проведення аукціону та відповідно не застосовано положення абз.1. п.76 та абз. 3 п. 151 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою КМУ від 03.06.2020 №483 «Деякі питання оренди державного та комунального майна».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2023 справу № 914/1380/23 розподілено колегії суддів у складі: Кравчук Н.М.(головуючий суддя), судді: Скрипчук О.С. та Матущак О.І.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГГЕ УА Захід» на рішення Господарського суду Львівської області від 26.07.2023 у справі № 914/1380/23. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.10.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 розгляд апеляційної скарги відкладено на 28.11.2023.

27.11.2023 на електронну адресу суду від скаржника поступило клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем було добровільно виконано усі позовні вимоги. До вказаного листа долучено супровідний лист від 24.11.2023 про надсилання Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях Акту приймання-передачі нерухомого державного майна від 24.11.2023.

Однак, представник скаржника в судовому засіданні 28.11.2023 від апеляційної скарги не відмовився, а доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Суд апеляційної інстанції відмовляє в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета позову, оскільки станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції предмет позову існував, Акту приймання-передачі нерухомого майна від 24.11.2023 між сторонами не було підписано.

Представник позивача проти доводів скаржника заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх №01-04/6078/23 від 11.09.2023), рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 269 ГПК України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

08.07.2014 між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області, правонаступником якого є регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській. Закарпатській та Волинській областях (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГГЕ УА ЗАХІД" (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №89, відповідно до умов якого орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення площею 264,6 м2, які розташовані в будівлі столярної майстерні за адресою: Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77, що перебуває на балансі Дрогобицької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України Львівській області (№40) (далі - Балансоутримувач) (п.1.1.).

Згідно з п. 10.1 договору, договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 08.07.2014 по 06.07.2017 включно.

Пунктом 10.4 передбачено, що договір оренди продовжується за наявності письмової заяви орендаря за один місяць до закінчення терміну дії договору оренди.

У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, за умови відсутності попередження органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, до закінчення терміну дії договору оренди, щодо наміру використовувати дане державне маймо для власних потреб (ст. 17 Закону України ','Про оренду державного та комунального майна"). Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 10.10 та 10.11 у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. У разі, якщо Орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження. Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання орендарем та Балансоутримувачем акта приймання передачі, один примірник якого протягом трьох днів Орендарем скеровується Орендодавцю. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на Орендаря.

На виконання умов договору оренди орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме державне майно - нежитлові приміщення площею 264,6 м2, які розташовані в будівлі столярної майстерні за адресою: Львівська область, місто Дрогобич, вулиця Трускавецька, 77, що перебуває на балансі Дрогобицької виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України у Львівській області (№40), про що складено акт приймання-передачі нерухомого державного майна №89 від 08.07.2014, який підписаний у тристоронньому порядку уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

В подальшому, 23.08.2017 між сторонами укладено Договір про внесення змін до договору оренди № 89 від 08.07.2014, відповідно до якого сторони узгодили дію договору з 07.07.2017 до 04.07.2020.

04.06.2020 ТзОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» звернулося до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях із заявою щодо продовження дії Договору оренди № 89 від 08.07.2014.

22.12.2021 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях прийнято наказ № 03177 "Про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем".

За результатами аукціону Регіональним відділенням прийнято наказ №00367 від 08.02.2022 "Про прийняття рішення про затвердження протоколу", яким затверджено протокол про результати електронного аукціону №ІХР001-ІІА- 887, згідно з яким переможцем електронного аукціону став чинний орендар, який реалізує своє переважне право на продовження Договору оренди - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГГЕ УА ЗАХІД".

Вказаний протокол електронного аукціону UA-887 підписаний генеральним директором Бутоком В.В.

Разом з тим, всупереч вимогам закону (п. 81 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого КМУ від 03.06.2020 №483), відповідач протягом 20 робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону, не підписав договір про внесення змін до договору оренди від 08.07.2014 №89, про що Регіональним відділенням складено акт від 23.02.2022.

В подальшому Регіональним відділенням прийнято наказ №00604 від 16.03.2022 "Про прийняття рішення щодо припинення Договору оренди державного нерухомого майна від 08.07.2014 №89, укладеного з ТзОВ "ГГЕ УА ЗАХІД".

Листом №11-03-01127 від 24.03.2022 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях повідомлено орендаря та балансоутримувача (ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)») про припинення договору оренди та про необхідність повернути майно по акту приймання-передавання, один примірник якого у 3-денний термін скерувати до регіонального відділення.

Оскільки відповідач свого обов`язку по поверненню орендованого майна станом на момент подання позовної заяви не виконав, наведені обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

Водночас відповідач вважає договір оренди продовженим на той же строк і на тих же умовах.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту ст.1, ч.2 ст.9, ст.759, ч.3 ст.760 ЦК України і ч.2 ст.4, ч.6 ст.283 ГК України, Цивільним кодексом України встановлені загальні положення про найм (оренду), а особливості регулювання майнових правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання і пов`язані з укладенням, виконанням та припиненням договорів оренди, передбачені Господарським кодексом України. Отже, якщо останній не містить таких особливостей, то застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Судом встановлено, що орендоване майно є державним, а тому на спірні правовідносини також поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як встановлено суд апеляційної інстанцій, на час укладення договору оренди нерухомого державного майна від 08.07.2014 № 89 діяли положення Закону України від 10.04.1992 № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон від 10.04.1992 № 2269-XII).

Разом з тим, 03.10.2019 прийнято Закон України від 03.10.2019 № 157-ІХ "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон від 03.10.2019 № 157-ІХ). У розділі "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону передбачено, що він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію з 01.02.2020 (за виключенням окремих зазначених норм). При цьому Закон від 10.04.1992 № 2269-XII втрачає чинність з дня введення в дію цього Закону від 03.10.2019 № 157-ІХ.

Закон від 03.10.2019 № 157-ІХ опублікований в офіційному друкованому виданні "Голос України" 26.12.2019, набрав чинності 27.12.2019 і введений в дію з 01.02.2020, отже, з урахуванням частини 1 статті 5 ЦК, з цієї дати підлягають застосуванню його норми (за винятком норм, наведених у розділі "Прикінцеві та перехідні положення").

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 03.10.2019 № 157-IX договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом 5 частини 2 статті 18 цього Закону, або 01.07.2020. Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Правовий аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що порядок продовження договорів оренди державного та комунального майна, який діяв до 31.01.2020 та був передбачений Законом від 10.04.1992 № 2269-XII (втратив чинність 31.01.2020), може бути застосовано до процедури продовження тих договорів, строк дії яких закінчився до 01.07.2020 включно, а щодо інших договорів оренди державного та комунального майна (строк дії яких закінчився після 01.07.2020) в силу вимог абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 03.10.2019 № 157-IX має застосовуватися порядок продовження, визначений Законом України від 03.10.2019 № 157-ІХ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.09.2023 у справі №914/2233/22.

За таких обставин, місцевий господарський суд, врахувавши, що договір оренди діяв до 04.07.2021 (відповідно до умов договору про внесення змін до договору оренди від 23.08.2017), дійшов правильного висновку, що для продовження договору повинна застосовуватися процедура, передбачена Законом від 03.10.2019 № 157-IX.

Відтак, на момент закінчення строку дії спірного договору встановленого п. 10.1 (04.07.2020), зважаючи на зміни в законодавстві, у його сторін були відсутні підстави для застосування п. 10.4, який передбачав атоматичну пролонгацію договору оренди.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ встановлено, що продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених частиною 2 цієї статті.

Відповідно до частини 2 цієї статті без проведення аукціону можуть бути продовжені договори, які: укладені та продовжуються вперше, за умови, якщо строк оренди за такими договорами становить п`ять років або менше; укладені без проведення аукціону з установами, організаціями, передбаченими частиною першою статті 15 цього Закону; укладені без проведення аукціону з підприємствами, установами, організаціями, передбаченими частиною другою статті 15 цього Закону відповідно до вимог статті 15 цього Закону, крім випадків, передбачених абзацами одинадцятим та дванадцятим частини другої статті 15 цього Закону; укладені з підприємствами, установами, організаціями, що надають соціально важливі послуги населенню, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, додатковий перелік яких може бути визначений представницькими органами місцевого самоврядування згідно із законодавством.

Отже, зважаючи на те, що 23.08.2017 до договору оренди №89 від 08.07.2014 внесено зміни щодо строку дії договору, а саме продовжено до 04.07.2020, автоматичне продовження договору вдруге, без проведення аукціону, є неможливим.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03.10.2019 № 157-ІХ договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди.

Аналогічні за змістом положення містяться в пункті 143 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 № 483. При цьому, за змістом пункту 144 цього Порядку після отримання заяви орендаря про продовження договору, який підлягає продовженню за результатами проведення аукціону, орендодавець протягом десяти робочих днів з дати отримання такої заяви, приймає одне з рішень, передбачених частиною дев`ятою статті 18 зазначеного Закону.

Так, 29.01.2020 позивачем отримано заяву ТзОВ «ГГЕ УА ЗАХІД» від 05.12.2019 №191205 про продовження договору оренди від 08.07.2014 №89.

В подальшому, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях листом від 31.12.2021 №11-03-07082 повідомило орендаря про те, що відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна від 22.12.2021 №є03177 прийнято рішення про оголошення аукціону, за результатами якого чинний договір оренди може бути продовжений з існуючим орендарем або укладений з новим орендарем та опубліковано оголошення про проведення аукціону.

Відповідно до Протоколу електронного аукціону №LLPO01-UA-887 переможцем електронного аукціону став чинний орендар, який реалізує своє переважне право на продовження договору оренди: Товариство з обмеженою відповідальністю "ГГЕ УА ЗАХІД".

Пунктом 151 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 6483 "Деякі питання оренди державного та комунального майна" передбачено, що у разі коли переможцем аукціону став чинний орендар, між орендодавцем, балансоутримувачем та чинним орендарем укладається додаткова угода про продовження договору оренди майна. Додаткова угода укладається шляхом викладення договору оренди в новій редакції згідно з примірним договором оренди. У разі відмови балансоутримувача від підписання додаткової угоди про продовження договору оренди така угода укладається між орендодавцем та чинним орендарем.

Протягом 20 робочих днів з дня, наступного за днем формування протоколу про результати електронного аукціону, між орендодавцем, балансоутримувачем та переможцем електронного аукціону укладається договір оренди об?єкта за результатами проведення електронного аукціону, який в межах зазначеного строку оприлюднюється орендодавцем в електронній торговій системі через особистий кабінет (пункт 81 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №483 "Деякі питання оренди державного та комунального майна").

Судом встановлено, і не заперечується відповідачем, що протягом вказаного періоду орендарем не підписано договору про внесення змін до договору оренди від 08.07.2014 №89, про що Регіональним відділенням складено акт від 23.02.2022 про непідписання договору оренди державного нерухомого майна.

В абз. 2 п. 152 Порядку передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2020 №є483 "Деякі питання оренди державного та комунального майна" вказано, що у такому разі чинний орендар втрачає своє переважне право та право на компенсацію вартості здійснених ним невід?ємних поліпшень, договір оренди з таким орендарем припиняється з дати закінчення строку договору та електронний аукціон передбачений частиною одинадцятою статті 18 Закону, оголошується в електронній торговій системі на підставі затверджених умов та додаткових умов (у разі наявності) оренди майна.

Проте, враховуючи те, що аукціон було проведено після дати, коли б мав припинити дію договір, а також відсутність будь-яких заперечень орендаря, Регіональним відділенням прийнято наказ від 16.03.2022 №00604 "Про прийняття рішення щодо припинення Договору оренди державного нерухомого майна від 08.07.2014 №89, укладеного з ТзОВ "ГГЕ УА ЗАХІД".

Окрім того, позивачем завантажено в електронну торгову систему акт про непідписання договору оренди держаного нерухомого майна за адресою http://prozorro.sale/auction/LLP001-UA-887 та розміщено інформацію про дискваліфікацію ТзОВ "ГГЕ УА ЗАХІД".

За частиною 1 статті 24 Закону від 03.10.2019 № 157-ІХ договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його укладено. У разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди (частина 1 статті 25 цього Закону).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19 наголосила, що правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 ЦК України та ч.2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Листом від 24.03.2022 №11-03-01127 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській Закарпатській та Волинській областях повідомило ТзОВ "ГГЕ УА ЗАХІД" та ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40) про припинення договору оренди та про обов`язок орендаря щодо складання акту приймання-передачі та анкети про стан майна і проведення розрахунків за договором оренди.

Враховуючи вищевикладене, заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абз.3 ч.3 ст. 202 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України), тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина "venire contra factum proprium" (заборони суперечливої поведінки), базується на принципі добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що орендодавцем у відповідності до вищенаведених норм права, а також умов договору, було повідомлено орендаря про закінчення дії договору та припинення орендних правовідносин.

Матеріали справи також не містять доказів оплати орендної плати, за твердженнями позивача орендар не сплачує кошти за користування майном вже більше року, а відтак доводи скаржника щодо продовження договору оренди за мовчазною згодою судом визнаються безпідставними.

У ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" зазначено, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Пунктами 10.10, 10.11 договору сторони погодили, що повернення наймодавцю орендованого об`єкта здійснюється протягом 3 (трьох) днів, з дня припинення дії цього договору за актом приймання-передачі, примірник якого орендар зобов`язаний скерувати орендодавцю протягом трьох днів..

Проте, відповідачем, на момент розгляду справи судом першої інстанції, не було надано суду доказів повернення майна, орендованого за спірним договором, строк дії якого закінчився, зокрема, у матеріалах справи відсутній підписаний сторонами акт приймання-передавачі орендованого приміщення.

Відтак, оскільки договір оренди №89 від 08.07.2014) припинився у зв`язку із закінченням строку його дії та подальшими обставинами які склались щодо продовження строку його дії, у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об`єктом оренди.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене вище в сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 26.07.2023 у справі №914/1380/23 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ГГЕ УА Захід залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 26.07.2023 у справі №914/1380/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текс складено 11.12.2023.

Головуючий суддя Н.М. Кравчук

судді О.С. Скрипчук

О.І. Матущак