ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/1788/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богацької Н.С.

суддів: Савицького Я.Ф., Разюк Г.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

на додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2023, ухвалене суддею Ковалем С.М., м. Миколаїв

у справі № 915/1788/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДОС СВ»

до: Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про: стягнення 1537657,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДОС СВ» (далі ТОВ «РАДОС СВ») звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» (далі ДП «НАЕК «Енергоатом») про стягнення з останнього 1537657,40 грн заборгованості за договором постачання товару від 25.06.2021 №53-123-01-21-07003.

До вказаної позовної заяви ТОВ «РАДОС СВ» додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач вже поніс та які очікує понести, на загальну суму 109947,74 грн, які складуються з: 23064,87 грн судового збору; 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу; 76882,87 грн гонорару успіху (5% ціни позову).

Під час розгляду справи по суті, а саме 27.10.2022 позивачем подано суду клопотання (вх. № 4793/22), в кому він просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 82582,87 грн (остаточна сума), які складуються з: 23064,87 грн судового збору; 5700 грн витрат на професійну правничу допомогу; 76882,87 грн гонорару успіху (5% ціни позову).

До вказаного клопотання позивачем додані документи, зокрема: договір про надання правової допомоги від 20.08.2021 № 135/2021, укладений між ТОВ «РАДОС СВ» та Адвокатським бюро «Шашликов та партнери»; додаток № 1 до вказаного договору прайс-лист (розмір адвокатського гонорару при юридичному обслуговуванні без фіксованого гонорару); акт надання послуг від 27.10.2022 на суму 5700 грн (за складання претензії відповідачу (600 грн), підготовку позовної заяви (3000 грн), відповіді на відзив (1500 грн) та складання цього клопотання (600 грн))

04.11.2021 від ДП «НАЕК «Енергоатом» надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (вх. № 5049/22), в якому відповідач просив зменшити їх до 1000 грн.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2022 у справі №915/1788/21 (повний текст 02.12.2022) позов ТОВ «РАДОС СВ» задоволено повністю, стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на його користь 1537657,40 грн заборгованості за договором постачання товару, 23064,87 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову та 5700 грн витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача 76882,87 грн гонорару успіху, суд виходив з того, що умовами договору № 135/2021 не передбачено обов`язку, порядку, умов та строків оплати «гонорару успіху», а зважаючи на те, що обчислення вказаної суми ставиться у залежність від настання певної події (досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів при наданні послуг правової допомоги), у суду відсутні правові підстави для покладення на відповідача обов`язку з відшкодування позивачу вказаної суми.

13.12.2022 від ТОВ «РАДОС СВ» надійшла заява про відшкодування витрат на правову допомогу (вх № 6339/22), в якій позивач просив суд стягнути з відповідача 76882,87 грн гонорару успіху (5% ціни позову).

До вказаної заяви позивачем додані документи, зокрема: акт про надання правової допомоги від 08.12.2022 на суму 76882,87 грн; рахунок на оплату за надану правову допомогу (гонорар) № 88/12/2022 на суму 76882,87 грн.

23.12.2022 від ДП «НАЕК «Енергоатом» надійшла заява про відмову у задоволенні заяви про відшкодування витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (вх. № 6692/22).

У вказаній заяві відповідач зазначив, що рішенням суду з нього вже стягнуто 5700 грн витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а також, що позивачем пропущено 5-ти денний строк для пред`явлення заяви на стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

У зв`язку з поданням ДП «НАЕК «Енергоатом» апеляційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2022 у справі №915/1788/21, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2023 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ТОВ «РАДОС СВ» (від 13.12.2022 вх. № 6339/22) до повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2022 у справі № 915/1788/21 залишено без змін, апеляційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» - без задоволення, стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ «РАДОС СВ» 1775 грн витрат на професійну правничу допомогу суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.03.2023 у справі № 915/1788/21 заяву ТОВ «РАДОС СВ» (від 13.12.2022 вх. № 6339/22) призначено до розгляду на 28.03.2023 о 11:20 год.

У зв`язку з поданням ДП «НАЕК «Енергоатом» касаційної скарги на рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі №915/1788/21, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 27.03.2023 провадження у справі зупинено на підставі п. 17.12 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України до закінчення перегляду даної справи в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 02.05.2023 рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2022 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 915/1788/21 залишено без змін, касаційну скаргу ДП «НАЕК «Енергоатом» - без задоволення, стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ТОВ «РАДОС СВ» 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу суді касаційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.06.2023 поновлено провадження у справі № 915/1788/21 заяву ТОВ «РАДОС СВ» (від 13.12.2022 вх. № 6339/22) призначено до розгляду на 11.07.2023 о 13:00 год.

В подальшому, протокольною ухвалою суду від 11.07.2023 розгляд заяви ТОВ «РАДОС СВ» (від 13.12.2022 вх. № 6339/22) відкладено на 11.09.2023 о 12:00 год, а ухвалою суду від 22.09.2023 призначено її розгляд на 17.10.2023 о 13:40 год.

Додатковим рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2023 у справі № 915/1788/21 заяву ТОВ «РАДОС СВ» (від 13.12.2022 вх. № 6339/22) задоволено частково, стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на його користь 12475 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти викладених у заяві вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДОС СВ» (в частині стягнення 64407,87 грн) відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив з того, що заявлені грошові кошти (76882,87 грн) є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, співрозмірності із задоволеними до стягнення витратами на правничу допомогу, справедливості та становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Ураховуючи обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатським об`єднанням документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатським бюро правової позиції, а також що позовні вимоги фактично безспірні, суд з урахуванням принципу співмірності між витратами на оплату послуг адвоката 12475 грн. (5700+1775+5000) та гонораром за прийняття рішення на користь клієнта у майновому спорі, який на думку суду не може перевищувати вартість фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки це не відповідає критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також принципам справедливості, пропорційності та верховенства права, визнав обґрунтованими вимоги про стягнення коштів за надання послуг правничої допомоги - гонорар відповідно до п. 6.10 прайс листа до договору) у загальній сумі 12475 грн, яку і належить стягнути з відповідача.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «РАДОС СВ» у задоволенні заяви.

В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що додаткова винагорода адвоката за досягнення певного результату не є юридичною послугою за своєю правовою природою та не відноситься до судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу згідно статей 123, 126 ГПК України. Тобто, іншими словами обов`язковий результат не є професійною правничою допомогою, тому і не повинен відшкодовуватись відповідачем. Умовами договору сторонами не визначено такого виду гонорару, як гонорар успіху. Гонорар успіху є умовою та не може визначатися в акті приймання-передачі виконаної правової допомоги. В рішенні суду від 22.11.2022 у повному обсязі вирішене питання про розподіл судових витрат та стягнуто з відповідача 5700 грн витрат на оплату правової допомоги.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи визначено судову колегію у складі головуючого судді Богацької Н.С., суддів Савицького Я.Ф., Разюк Г.П.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 витребувано у Господарського суду Миколаївської області матеріали справи № 915/1788/21, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до надходження вказаних матеріалів з суду першої інстанції.

17.11.2023 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 за апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено позивачу строк до 04.12.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань.

Будь-яких заяв чи клопотань від учасників справи не надходило.

Дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів оскарження ухвали, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2021 між ТОВ «РАДОС СВ» (Клієнт) та Адвокатським бюро «Шашликов та партнери» (Адвокатське бюро) укладено договір про надання правової допомоги № 135/2021, за умовами пунктів 1.1., 4.3., 4.7. якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсягах та на умовах, передбачених даним договором, а Клієнт прийняти і оплатити такі послуги та витрати, необхідні для виконання його доручень, на умовах, у порядку та строки, передбачені цим договором. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представником кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро правової допомоги і її вартість. В акті сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартість правової допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами акту.

Отже саме відповідний акт є підтвердженням надання Адвокатським бюро правової допомоги Клієнту.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасне подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах: право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (п. 1.20 постанови Верховного Суду від 19.07.2021 у справі № 910/16803/19); ГПК України не встановлено неможливості поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат у зв`язку з розглядом справи (п. 20 постанови Верховного Суду від 17.12.2020 у справі № 911/4670/13, постанова від 21.12.2019 у справі № 910/6298/19, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19). Заяву щодо вирішення питання про стягнення витрат необхідно залишити без розгляду, якщо докази були надані поза межами строку, без клопотання про поновлення цього строку та обґрунтування поважності причин його пропуску.

Отже для реалізації права на отримання компенсації витрат на правничу допомогу та подачу додаткових доказів, позивач мав виконати свій обов`язок - подати такі докази протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду або навести поважні причини пропуску такого строку.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Господарського суду Миколаївської області від 22.11.2022 у справі № 915/1788/21 ухвалено за відсутності учасників справи, повний текст рішення складено та підписано 02.12.2022, а тому в силу приписів ч. 5 ст. 240 ГПК України датою його ухвалення є саме 02.12.2023 (дата складання повного тексту).

Отже, з огляду на положення ч. 5 ст. 240 ГПК України та вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України ТОВ «РАДОС СВ» повинно було подати докази понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу до 07.12.2022 включно.

Водночас, як вже зазначалось, з відповідною заявою про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 76882,87 грн, до якої додані відповідні докази понесення таких витрат (акт про надання правової допомоги від 08.12.2022 на суму 76882,87 грн та рахунок на оплату вказаної суми) ТОВ «РАДОС СВ» звернулося до суду лише 13.12.2022, тобто з пропуском строку встановленого в абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Статтею 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Питання щодо поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами ст. 119 ГПК України, згідно з ч. 1 якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегією суддів враховується, що ТОВ «РАДОС СВ» у заяві лише зазначає, що його представник отримав повний текст рішення 08.12.2022 (через Електронний кабінет), проте не просило поновити пропущений процесуальний строк та не вказало про поважність причин його пропуску (ні в мотивувальній, ні в прохальній частині заяви).

Строк, встановлений законом, не може бути поновлений судом з власної ініціативи.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

З огляду на викладене, суд першої інстанції повинен був залишити заяву ТОВ «РАДОС СВ» (від 13.12.2022 вх. № 6339/22) без розгляду згідно з абз. 3 ч. 8 ст. 129 ГПК України, проте вищенаведеного не врахував та безпідставно розглянув її по суті.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підстави для часткового скасування судового рішення визначені статтею 277 ГПК України, відповідно до якої такими підставами є 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування додаткового рішення суду першої інстанції та залишення без розгляду заяви позивача про відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» задовольнити.

Додаткове рішення Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2023 у справі № 915/1788/21 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РАДОС СВ» про відшкодування витрат на правову допомогу (від 13.12.2022 вх. № 6339/22) залишити без розгляду.

Постанова, відповідно до вимог ст. 284 ГПК України, набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України.

Головуючий суддя Н.С. Богацька

судді Я.Ф. Савицький

Г.П. Разюк