ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 рокуСправа № 912/1421/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Колісник Т.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1421/23

за позовом Заступника Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+"

про визнання недійсними пунктів договорів, стягнення 232 708 068,15 грн,

представники:

від прокуратури - Гонтар А.Д., посвідчення від 12.04.2023 № 077388;

від позивача - Вологжаніна О.Д., довіреність від 10.08.2023, дані ЄДР;

від відповідача - Борисенко В.А., ордер від 19.09.2023 серія АЕ № 1086572.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Заступника Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" про наступне:

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/14, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1 та 3.1 договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/15, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/16, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/17, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 04.10.2022 № 286/1/22/67, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 08.11.2022 № 286/1/22/81, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" на користь Міністерства оборони України загалом 232 708 068,15 грн, з яких: безпідставно сплачені кошти в сумі 209 043 175,10 грн, інфляційні втрати за період з липня 2022 року по червень 2023 року в сумі 18 492 832,34 грн і 3 % річних за період з 05.07.2022 по 24.07.2023 в сумі 5 172 061,01 гривні, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що умови п. 1.1., 3.1., укладених між позивачем та відповідачем Договорів про постачання для державних потреб нафти та дистилятів (бензину та авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення № № 286/1/22/14, 286/1/22/15, 286/1/22/16, 286/1/22/17, 286/1/22/67 та 286/1/22/81, у частині включення ПДВ до договірних цін правочинів суперечать пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України та Постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" від 02.03.2022 № 178, тому вказані пункти мають бути визнаними недійсними на підставі ст. 203, 215, 217 Цивільного кодексу України в цій частині.

Крім того, грошові кошти в сім 209 043 175,10 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як такі, що безпідставно отримані внаслідок незаконного збагачення згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 10.08.2023 суд відкрив провадження у справі № 912/1421/23; постановив справу № 912/1421/23 розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 06.09.2023 на 11:00.

29.08.2023 до господарського суду від Міністерства оборони України надійшли додаткові пояснення у справі від 29.08.2023, в яких позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними доказами, а тому вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

06.09.2023 суд відкрив підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 06.09.2023 на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в підготовчому засіданні з розгляду справи № 912/1421/23 до 06.10.2023 на 11:00 год.

15.09.2023 до господарського суду від Міністерства оборони України надійшли додаткові пояснення у справі від 15.09.2023, в яких позивач зазначає, що питання правомірності застосування ПДВ до операцій з постачання пально-мастильних матеріалів згідно з контрактами, які були укладено Міністерством оборони України під час дії воєнного стану, наразі є предметом судового розгляду (справа № 320/20717/23, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 передана за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду).

В зв`язку з викладеним, позивач просить не враховувати надані попередні пояснення та зупинити провадження у справі № 912/1421/23 до прийняття рішення по справі № 320/20717/23.

26.09.2023 до господарського суду від Заступника Генерального прокурора надійшли письмові заперечення проти доводів Міністерства оборони України, викладених у додаткових поясненнях у справі від 26.09.2023 № 11/3/1-7970ВИХ-23, в яких прокурор просить залишити без розгляду додаткові пояснення Міністерства оборони України у справі від 05.09.2023 та відмовити у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про зупинення провадження у справі № 912/1421/23 до прийняття рішення по справі № 320/20717/23.

В обґрунтування своїх заперечень прокурор, зокрема, зазначає, що пояснення позивача подані після початку підготовчого засідання у справі, тобто після процесуального строку, встановленого судом для вчинення такої процесуальної дії, відповідної заяви про поновлення процесуальної дії Міністерством оборони України подано не було.

Прокурор зазначає, що правова позиція Міністерства оборони України щодо позовної заяви ґрунтується на помилковому ототожненні мети укладення постанови № 178 з метою укладення господарських договорів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил України.

Правова позиція Міністерства оборони України щодо незастосування положень постанови № 178 до спірних правовідносин, яка викладена в додаткових поясненнях від 15.09.2023, є аналогічною тій, що ґрунтується на роз`ясненнях податкового органу, котрі ним ніколи не надавалися.

При оподаткуванні операцій з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил України, якщо такі операції здійснюються за договорами, укладеними Міністерством оборони України починаючи з 24.02.2022, застосовується нульова ставка ПДВ при дотриманні вимог, визначених постановою № 178, яка не містить нормативних правил що укладання таких догорів для виконанням мобілізаційних завдань (замовлень).

Таким чином, доводи Міністерства оборони України, викладені в додаткових поясненнях у справі від 15.09.2023, не спростовують підстав позову.

Щодо клопотання Міністерства оборони України про зупинення провадження у справі, прокурор зазначає, що матеріали справи № 912/1421/23 не містять доказів існування об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи № 320/20717/23. Натомість Міністерством оборони України не надано доказів такої неможливості чи хоча б взаємозв`язку справи № 912/1421/23 зі справою № 320/20717/23.

Крім того, господарський суд у справі № 9812/1421/23 наділений повноваженнями самостійно здійснити правову кваліфікацію спірних правовідносин шляхом, зокрема, вирішення питання застосованості чи незастосованості до них положень пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 ПК України та постанови № 178,

06.10.2023 суд продовжив підготовче засідання.

Протокольними ухвалами від 06.10.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання з підстав його необґрунтованості; відмовив в задоволенні клопотання прокурора про залишення без розгляду додаткових пояснень по справі Міністерства оборони України від 15.09.2023, оскільки строк на подання таких пояснень не порушено; відмовив у задоволенні клопотання Міністерства оборони України, викладеного у додаткових поясненнях по справі від 15.09.23, про зупинення розгляду справи до прийняття рішення по справі № 320/20717/23, оскільки таке клопотання не є обґрунтованим, правова оцінка надана судом певному факту при розгляді іншої справи не є обов`язковою для господарського суду. Таким чином, Міністерством оборони України не доведено, що у справі будуть встановлені обставини, які можуть бути преюдиційними для даної справи.

Протокольною ухвалою від 06.10.2023 на підставі ст. 177, 183 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк підготовчого провадження у справі № 912/1421/23 на тридцять днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні з розгляду справи № 912/1421/23 до 18.10.2023 на 10:00 год.

11.10.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" надійшов відзив на позовну заяву від 09.10.2023 № 09/10-23/10, в якому відповідач просить поновити строк на подання даного відзиву та долучити його до матеріалів справи; відмовити у задоволенні позову повністю.

В обґрунтування своїх заперечень, відповідач, зокрема, зазначає, що звернення прокурора з позовом у справі № 912/1421/23 очевидно є передчасним, а позовна заява має бути залишена без розгляду, враховуючи відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в даному випадку.

За твердженням відповідача, очевидною є та обставина, що постанова № 178, на якій ґрунтуються позовні вимоги позивача, будучи підзаконним нормативним актом, суперечить Конституцій України і ПК України, та прийнята Кабінетом Міністрів України поза межами визначеної законодавством компенсації. Жодним законом України Кабінету Міністрів не надано право встановлювати чи змінювати ставки податків або встановлювати податкові пільги. Таким чином, сторони договорів правомірно, керуючись вимогами Податкового кодексу України, включаючи податок на додану вартість до вартості товару за цими договорами.

Крім того, при вирішенні судом справи № 912/1421/23 не можуть бути застосовані положення постанови № 178, а мають застосовуватися чинні на момент виникнення спірних правовідносин норми Податкового кодексу України, які визначали ставки податку на додану вартість у розмірі 7% для бензину автомобільного А-80 та 20% для палива для газотурбінних двигунів Джет А-1, як це і визначено оспорюваними позивачем умовами договорів.

Відповідач також зазначає, що з врахуванням неоднозначного трактування положень постанови № 178, що підтверджується, зокрема, і отриманою Міністерством оборони України індивідуальною податковою консультацією від 27.04.2023 № 540/ІПК/99-00-27-04-05, відповідні норми податкового законодавства мають трактуватися на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" в питанні наявності/відсутності обов`язку застосування нульової ставки податку на додану вартість до відповідних операцій.

Крім того, товари, постачання яких здійснювалось за спірними договорами, були придбані у Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк" (яке в свою чергу, здійснило їх імпорт згідно зовнішньоекономічних контрактів) та сплачено додану вартість у сумі 188 468 571,34 грн, що підтверджується митними деклараціями і платіжними дорученнями.

Таким чином, відповідач вважає, що позивач фактично ставить питання про повторну сплату податку за відповідними товарами, що є неприпустимим і суперечить засадам податкового законодавства.

16.10.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" надійшло клопотання від 16.10.2023 № 16/10-23/01 про залишення позовної заяви без розгляду.

18.10.2023 суд продовжив підготовче засідання.

Ухвалою від 18.10.2023 господарський суд відмовив у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" від 16.10.2023 № 16/10-23/01 про залишення позовної заяви без розгляду. Відмовив у задоволені клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" про поновлення строку на подання відзиву, викладеного у відзиві від 09.10.2023 № 09/10-23/01. Продовжив з ініціативи суду встановлений судом процесуальний строк на подання відзиву, прийняв та долучив до матеріалів справи відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" від 09.10.2023 № 09/10-23/01. Встановив строк на подання відповіді на відзив - 5 днів з дня проголошення даної ухвали. Встановив строк для подання заперечень - 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Відклав підготовче засідання у справі № 912/1421/23 до 03.11.2023 на 11:00 год.

23.10.2023 до господарського суду від Заступника Генерального прокурора надійшла відповідь на відзив від 19.10.2023 № 11/3/1-87373ВИХ-23, в якій прокурор просить визнати неналежним доказом копію індивідуальної податкової консультації державної податкової служби від 27.04.2023 № 540/ІПК/99-00-27-04-05, долучену до відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+"; задовольнити в повному обсязі заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування своїх пояснень прокурор, зокрема, зазначає, що доводи відповідача про невідповідність постанови № 178 законодавству України є необґрунтованими та не спростовують підстав позову, зокрема, щодо невідповідності положень оспорюваних договорів пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України в його системному взаємозв`язку із постановою № 178. Доводи відповідача в цій частині суперечать його поведінці.

За твердженням прокурора пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України в його взаємозв`язку із постановою № 178 підлягає застосуванню безвідносно до факту здійснення постачання відповідних товарів за договорами, укладеними на виконання мобілізаційних завдань, чи за іншими господарськими договорами.

Обставини щодо імпорту товарів, здійсненому Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк" і в подальшому поставлених відповідачем замовнику, сплати податкових, митних чи інших обов`язкових платежів платниками ПДВ на ланцюгу постачання таких товарів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" не впливають на зміст спірних правовідносин між сторонами цієї справи, а тому не входять до предмета доказування.

03.11.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" надійшла заява від 02.11.2023 № 02-11-23/01, в якій відповідач повідомляє суд, що на підставі ст. 108 Господарського процесуального кодексу України він уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс незалежних експертиз" договір від 26.10.2023 № 231026-01 про надання послуг із організації проведення науково-правового дослідження в галузі права щодо висновку експерта у галузі права з питання застосування нульової ставки податку на додану вартість до операцій з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних сил України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 "Деякі питання обкладання податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" (в контексті застосування аналогії закону та аналогії закону та аналогії права). Відповідач зазначає, що станом на день подання даної заяви наукове-правове дослідження триває, висновок, складений за його результатами, буде надано відповідачем до суду окремо.

03.11.2023 суд продовжив підготовче засідання. Ухвалою від 03.11.2023 господарський суд закрив підготовче провадження у справі № 912/1421/23 та призначив справу № 912/1421/23 до судового розгляду по суті на 20.11.2023 на 11:00 год.

17.11.2023 на електронну пошту суду (з КЕП) надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" про долучення заперечень відповідача до матеріалів справи від 16.11.2023 № 16/11-23/02, в якому відповідач просить суд долучити до матеріалів справи № 912/1421/23 заперечення відповідача від 07.11.2023 вих. № 07/11-23/02 та докази його направлення іншим учасникам справи.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначає, що вказані у пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України "інші випадки" мають стосуватися виключно забезпечення спеціального контингенту Збройних Сил України, що знаходяться за кордоном. Постанову № 178 не можна вважати нормативно-правовим актом, який прийнятий на підставі та на виконання Податкового кодексу України та законів з питань митної справи, і в силу положень ст. 3 ПК України, вона не є частиною податкового законодавства та не може бути застосована до правовідносин у сфері оподаткування.

На переконання відповідача, застосуванню підлягають відповідні норми Податкового кодексу України, які встановлювали ставки податку на додану вартість у розмірі 7 % для бензину автомобільного та 20 % для газотурбінних двигунів.

17.11.2023 на електронну пошту суду (з КЕП) надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" про долучення до матеріалів справи висновку експерта у галузі права від 15.11.2023 № 1/1511, складений доктором юридичних наук, кандидатом економічних наук, професором, академіком Національної академії правових наук України, Заслуженим діячем науки і техніки України, Членом Науково-консультативної ради Верховного Суду України Кучерявенком Миколою Петровичем.

Окрім того, 17.11.2023 на електронну пошту суду (з КЕП) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" надійшли додаткові письмові пояснення від 16.11.2023 № 16/11-23/03, в яких відповідач у доповнення до доводів, викладених у відзиві та запереченнях у справі, звертає увагу суду на рішення Європейського суду з прав людини, Конституційного Суду України та правові позиції Верховного Суду щодо застосування принципу правової визначеності у разі наявності юридичної колізії.

20.11.2023 суд відкрив судове засідання.

Протокольними ухвалами від 20.11.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача про долучення заперечень до матеріалів справи № 912/1421/23 та долучив до матеріалів справи подані заперечення; задовольнив клопотання представника відповідача про долучення висновку експерта до матеріалів справи № 912/1421/23 та долучив до матеріалів справи поданий висновоко; задовольнив клопотання представника відповідача про долучення додаткових письмових пояснень від 16.11.2023 до матеріалів справи № 912/1421/23 та долучив до матеріалів справи подані додаткові письмові пояснення від 16.11.2023; оголосив перерву в судовому засіданні до 29.11.2023 на 14:00 год.

27.11.2023 до господарського суду від прокурора надійшли додаткові пояснення по справі від 24.11.2023 № 11/3/1-312ВИХ-23, в яких прокурор вважає що клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи науково-правового висновку від 15.11.2023 № 1/1511 підлягає залишенню без розгляду, оскільки дане клопотання було подано поза межами підготовчого провадження. Окрім того, прокурор вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, узгоджуються з актуальними правовими висновками Верховного Суду викладених у постанові від 14.11.2023 по справі № 910/2416/23, а тому підлягають задоволенню.

29.11.2023 суд продовжив судове засідання. У судовому засіданні брали участь уповноважені представники сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та уповноважених представників сторін, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

До Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою звернувся Заступник Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" про наступне:

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/14, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1 та 3.1 договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/15, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/16, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/17, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 04.10.2022 № 286/1/22/67, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 08.11.2022 № 286/1/22/81, укладеного між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" на користь Міністерства оборони України загалом 232 708 068,15 грн, з яких: безпідставно сплачені кошти в сумі 209 043 175,10 грн, інфляційні втрати за період з липня 2022 року по червень 2023 року в сумі 18 492 832,34 грн і 3 % річних за період з 05.07.2022 по 24.07.2023 в сумі 5 172 061,01 гривні, з покладанням на відповідача судових витрат.

Господарський суд враховує, що в ухвалі від 18.10.2023 по даній справі судом встановлено правові підстави участі прокурора у даній справі в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та спрямування позовної заяви на захист інтересів держави в оборонній та бюджетній сферах (у належному матеріально-технічному забезпеченні Збройних Сил України з метою захисту суверенітету держави, її територіальної цілісності і недоторканності, зміцнення обороноздатності держави в умовах збройної агресії проти неї).

Крім того, наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави у даному спорі не оскаржена, зокрема, на підставі абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Як вбачається з матеріалів справи, після запровадження правового режиму воєнного стану в Україні, між Міністерством оборони України (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (Далі - Постачальник) укладено 6 договорів про постачання для державних потреб нафти та дистилятів (бензину та авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення:

- від 21.06.2022 № 286/1/22/14 (далі - Договір № 14);

- від 21.06.2022 № 286/1/22/15 (далі - Договір № 15);

- від 21.06.2022 № 286/1/22/16 (далі - Договір № 16);

- від 21.06.2022 № 286/1/22/17 (далі - Договір № 17);

- від 04.10.2022 № 286/1/22/67 (далі - Договір № 67);

- від 08.11.2022 № 286/1/22/81 (далі - Договір № 81).

Вищевказані договори є однотипними, здійснення їх фінансування передбачено за рахунок коштів Державного бюджету України в межах бюджетної програми 2101020 "Забезпечення діяльності Збройних Сил України, підготовка кадрів і військ, медичне забезпечення особового складу, ветеранів військової служби та членів їхніх сімей, ветеранів війни".

Пунктами 1.1. Договорів № 14-17, № 67, № 81 погоджено, що постачальник зобов`язується поставити у 2022 році нафту та дистиляти (03190000-9) для потреб Міністерства оборони України та Збройних Сил України згідно зі специфікаціями, а замовник - забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, в строки і за цінами згідно зі специфікаціями.

За специфікацією, наведеною в п. 1.1. Договору № 14 (а.с. 65-71, т. 1) сторони погодили найменування товару: Бензин автомобільний А-80 (61-013-2968) ДСТУ 4063-2001*, строк постачання - 60 календарних днів з дати отримання попередньої оплати згідно п. 4.2., загальна кількість товару - 5 000,00 тонн. Ціна за одиницю - 68 658,00 грн. Вартість товару без ПДВ за умовами Договору № 14 становить 343 290 000,00 грн, крім того, ПДВ - 24 030 300,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ становить 367 320 300,00 грн.

Додатковою угодою від 15.11.2022 № 1 до Договору № 14 (а.с. 76, т. 1) сторони погодили внести зміни до договору, виклавши специфікацію у наступній редакції: найменування товару: Бензин автомобільний А-80 (61-013-2968) ДСТУ 4063-2001 зі змінами № 1,2*, строк постачання - 60 календарних днів з дати отримання попередньої оплати згідно п. 4.2., загальна кількість товару - 4 976,054 тонн. Ціна за одиницю - 68 658,00 грн. Вартість товару без ПДВ за умовами Договору № 14 становить 341 645 915,53 грн, крім того, ПДВ - 23 915 214,08 грн, загальна вартість товару з ПДВ становить 365 561 129,61 грн. Таким чином, п.п. 1.1, 3.1 Договору № 14 передбачена сплата ПДВ у сумі 23 915 214,08 грн, що становить 7 % вартості товару.

За специфікацією, погодженою в п. 1.1. Договору № 15 (а.с. 161-167, т. 1) визначено найменування товару: бензин автомобільний А-80 (61-013-2968), строк поставки товару 90 календарних днів з дати отримання попередньої оплати згідно п. 4.2., загальна кількість товару 5 000,00 тонн, ціна за одиницю товару без ПДВ 68 658,00 грн, вартість товару 343 290 000,00 грн, крім того, ПДВ 24 030 300,00 грн, вартість товару з ПДВ становить 367 320 300,00 грн.

Додатковою угодою від 10.08.2022 № 1 викладено в новій редакції рознарядку, яка є невід`ємним додатком 12.2. до Договору № 15.

Додатковою угодою від 15.11.2022 № 2 до Договору № 15 (а.с. 174-175, т. 1) сторони внесли зміни до специфікації до Договору № 15, а саме: зменшено загальну кількість товару до 4 995,757 тонни, вартість товару 342 998 684,10 грн, крім того, ПДВ 24 009 907,88 грн, вартість товару з ПДВ становить 367 008 591,98 грн. Враховуючи наведене, п. п. 1.1. та 3.1. Договору № 15 визначено сплату ПДВ у сумі 24 009 907,88 грн, що становить 7 % вартості товару.

За специфікацією, погодженою в п. 1.1. Договору № 16 (а.с. 6-12, т. 2), визначено найменування товару паливо для газотурбінних двигунів Джет А-1 (61-003-4718), строк поставки товару 60 календарних днів з дати отримання попередньої оплати згідно п. 4.2., загальна кількість товару 5 000,00 тонн. Ціна за одиницю товару без ПДВ, погоджена в специфікації становить 68 785,00 грн, вартість товару 343 925 000,00 грн, крім того, ПДВ 24 074 750,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ становить 367 999 750,00 грн.

В свою чергу, додатковою угодою від 10.08.2022 № 1 до Договору № 16 (а.с. 17-18, т. 2) сторони погодили змінити специфікацію в п. 1.1. та п. 3.1. цього договору, так, зменшено ціну за одиницю товару без ПДВ до 61 333,25 грн, загальна вартість товару до 306 666 250,00 грн, суму ПДВ збільшено до 61 333 250,00 грн, загальна вартість товару 367 999 500,00 грн.

Враховуючи наведене, п. п. 1.1. та 3.1. Договору № 16 визначено сплату ПДВ у сумі 61 333 250,00 грн, що становить 20 % вартості товару. При цьому початкова редакція договору встановлювала сплату ПДВ у сумі 24 074 750,00 грн, або 7 % вартості товару.

За специфікацією, погодженою в п. 1.1. Договору № 17 (а.с. 77-83, т. 2), визначено найменування товару паливо для газотурбінних двигунів Джет А-1 (61-003-4718), строк поставки товару 90 календарних днів з дати отримання попередньої оплати згідно п. 4.2., загальна кількість товару 5 000,00 тонн. Ціна за одиницю товару без ПДВ, погоджена в специфікації становить 68 785,00 грн, вартість товару 343 925 000,00 грн, крім того, ПДВ 24 074 750,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ становить 367 999 750,00 грн.

Додатковою угодою від 10.08.2022 № 1 до Договору № 17 (а.с. 88-89, т. 2) сторони погодили змінити специфікацію в п. 1.1. та п. 3.1 цього договору, так, зменшено ціну за одиницю товару без ПДВ до 61 333,25 грн, загальна вартість товару до 306 666 250,00 грн, суму ПДВ збільшено до 61 333 250,00 грн, загальна вартість товару 367 999 500,00 грн. Враховуючи наведене, п. п. 1.1. та 3.1. Договору № 17 визначено сплату ПДВ у сумі 61 333 250,00 грн, що становить 20 % вартості товару. При цьому початкова редакція договору встановлювала сплату ПДВ у сумі 24 074 750,00 грн, або 7 % вартості товару.

Додатковою угодою від 21.10.2022 № 2 викладено в новій редакції рознарядку, яка є невід`ємним додатком 12.2. до Договору № 17.

За специфікацією, погодженою в п. 1.1 Договору № 67 (а.с. 165-171, т. 1), визначено найменування товару бензин автомобільний А 80 (61-013-2968) строк поставки товару до 15.12.2022, загальна кількість товару 10 000, 00 тонн. Ціна за одиницю товару без ПДВ, погоджена в специфікації становить 68 691,00 грн, вартість товару 686 910 000,00 грн, крім того, ПДВ 48 083 700,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ становить 734 993 700,00 грн.

Додатковою угодою від 07.11.2022 № 1 до Договору № 67 сторони внесли зміни до договору в частині реквізитів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+".

Додатковими угодами від 11.12.2022 № 2 та від 19.12.2022 № 3 до Договору № 67 викладено в новій редакції рознарядку, яка є невід`ємним додатком 12.2. до Договору № 67.

Додатковою угодою від 30.12.2022 № 4 до Договору № 67 (а.с. 181-182, т. 2) сторони погодили зміни до специфікації в п. 1.1. та п. 3.1. цього договору, зокрема, зменшено кількість товару до 8 000,00 тонн, зменшено вартість товару до 549 528 000,00 грн, зменшено суму ПДВ до 38 466 960,00 грн та загальну вартість товару до 587 994 960,00 грн. Тому, п. п. 1.1. та 3.1. Договору № 67 передбачають сплату ПДВ у сумі 38 466 960,00 грн, що становить 7 % від вартості товару.

За специфікацією, погодженою в п. 1.1 Договору № 81 (а.с. 28-34, т. 3), визначено найменування товару бензин автомобільний А-80 (61-013-2968), строк поставки товару до 15.12.2022 (включно), загальна кількість товару 8 000, 00 тонн. Ціна за одиницю товару без ПДВ, погоджена в специфікації становить 68 691,00 грн, вартість товару 549 528 000,00 грн, крім того, ПДВ 38 466 960,00 грн, загальна вартість товару з ПДВ становить 587 994 960,00 грн.

Додатковою угодою від 30.12.2022 № 1 до Договору № 81 (а.с. 39-40, т. 3) сторони погодили змінити специфікацію в п. 1.1 та п. 3.1 цього договору, так, зменшено кількість товару до 6 400,00 тонн, вартість товару до 439 622 400,00 грн, суму ПДВ до 30 773 568,00 грн, загальну вартість товару 470 395 968,00 грн. Враховуючи викладене, п.п. 1.1., 3.1. Договору № 81 передбачено сплату ПДВ у сумі 30 773 568,00 грн, що становить 7 % вартості товару.

На виконання договірних зобов`язань за Договором № 14 відповідач за період з липня по вересень 2022 року поставив позивачу 4 976,054 тонн бензину автомобільного А-80 (61-013-2968), що підтверджується підписаними між сторонами відповідними актами приймання-передачі продукції та видатковими накладними (а.с. 79-155, т. 1). Вказані документи щодо поставки товару за Договором № 14 свідчать про включення до його вартості ПДВ у розмірі 23 915 214,09 грн, що становить 7 % ціни Договору № 14.

В свою чергу, позивач задля виконання вимог договірних зобов`язань з оплати договору перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" 365 561 129,61 грн, з яких 23 915 214,09 грн - ПДВ.

На виконання договірних зобов`язань за Договором № 15 відповідач за період з липня по вересень 2022 року поставив позивачу 4 995,757 тонн бензину автомобільного А-80 (61-013-29658), що підтверджується підписаними між сторонами відповідними актами приймання-передачі продукції та видатковими накладними (а.с. 177-250, т. 1). Вказані документи щодо поставки товару за Договором № 15 свідчать про включення до його вартості ПДВ у розмірі 24 009 907,89 грн, що становить 7 % ціни Договору № 15.

В свою чергу, позивач задля виконання вимог договірних зобов`язань з оплати договору перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" 367 008 591,98 грн, з яких 24 009 907,89 грн - ПДВ.

На виконання договірних зобов`язань за Договором № 16 відповідач за період з серпня по вересень 2022 року поставив позивачу 4 994,532 тонн палива для газотурбінних двигунів Джет А-1 (61-003-4718), що підтверджується підписаними між сторонами відповідними актами приймання-передачі продукції та видатковими накладними (а.с. 177-250, т. 1). Вказані документи щодо поставки товару за Договором № 16 свідчать про включення до його вартості ПДВ у розмірі 61 266 175,95 грн, що становить 20 % ціни Договору № 16.

В свою чергу, позивач задля виконання вимог договірних зобов`язань з оплати договору перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" 367 597 055,72 грн, з яких 31 459 342,62 грн - ПДВ.

На виконання договірних зобов`язань за Договором № 17 відповідач за період з вересня по листопад 2022 року поставив позивачу 4 925,402 тонн палива для газотурбінних двигунів Джет А-1 (61-003-4718), що підтверджується підписаними між сторонами відповідними актами приймання-передачі продукції та видатковими накладними (а.с. 92-160, т. 2). Вказані документи щодо поставки товару за Договором № 17 свідчать про включення до його вартості ПДВ у розмірі 60 418 182,45 грн, що становить 20 % ціни Договору № 17.

В свою чергу, позивач задля виконання вимог договірних зобов`язань з оплати договору перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" 362 509 094,66 грн, з яких 60 418 182,45 грн - ПДВ.

На виконання договірних зобов`язань за Договором № 67 відповідач за період з грудня 2022 по січень 2023 року поставив позивачу 8 014,623 тонн бензину автомобільного А-80 (61-013-29658), що підтверджується підписаними між сторонами відповідними актами приймання-передачі продукції та видатковими накладними (а.с. 184-250, т. 2; а.с. 1-25, т. 3). Вказані документи щодо поставки товару за Договором № 67 свідчать про включення до його вартості ПДВ у розмірі 38 537 272,82 грн, що становить 7 % ціни Договору № 67.

В свою чергу, позивач задля виконання вимог договірних зобов`язань з оплати договору перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" 587 994 960,00 грн, з яких 38 466 960,00 грн - ПДВ.

На виконання договірних зобов`язань за Договором № 81 відповідач за період з грудня 2022 по січень 2023 року поставив позивачу 6 398,887 тонн бензину автомобільного А-80 (61-013-29658), що підтверджується підписаними між сторонами відповідними актами приймання-передачі продукції та видатковими накладними (а.с. 42-129, т. 3). Вказані документи щодо поставки товару за Договором № 81 свідчать про включення до його вартості ПДВ у розмірі 30 768 216,28 грн, що становить 7 % ціни Договору № 81.

В свою чергу, позивач задля виконання вимог договірних зобов`язань з оплати договору перерахував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" 470 395 968,00 грн, з яких 30 773 568,00 грн - ПДВ.

Прокурор зазначає, що за договорами № № 14,15,16,17,67 та 81 позивачем загалом сплачено 2 521 066 799,97 грн, у том числі ПДВ - 209 043 175,10 грн.

Листами від 01.07.2022 № 01/07-6, від 02.11.2022 № 02/11-3 та від 09.11.2022 № 09/11-9 Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" повідомило Міністерство оборони України про те, що Постачальник використовує ставку оподаткування ПДВ у розмірі 7 %.

При цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" доказів сплати суми ПДВ до Державного бюджету України суду не надало.

За твердженням прокурора, умови п. 1.1., 3.1., укладених між позивачем та відповідачем Договорів про постачання для державних потреб нафти та дистилятів (бензину та авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення № № 286/1/22/14, 286/1/22/15, 286/1/22/16, 286/1/22/17, 286/1/22/67 та 286/1/22/81, у частині включення ПДВ до договірних цін правочинів суперечать пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України та Постанові Кабінету Міністрів України "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" від 02.03.2022 № 178, тому вказані пункти мають бути визнані недійсними на підставі ст. 203, 215, 217 Цивільного кодексу України в цій частині. Крім того, грошові кошти в сумі 209 043 175,10 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як такі, що безпідставно отримані внаслідок незаконного збагачення згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Приписи ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 217 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 1, 3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

Податок на додану вартість, визначений в п. п. 14.1.178. п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, є непрямим податком, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. Об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (п. "а" п. 185.1. ст. 185 Податкового кодексу України).

02.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" (далі - постанова Кабінету Міністрів України № 178).

Відповідно до п. 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 178 до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою.

Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022.

У постанові Кабінету Міністрів України № 178 зазначено, що її прийняття обумовлене виконанням мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні".

При цьому суд зазначає, що поза увагою відповідача залишилось те, що Постанова Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 містить посилання на підпункт "г" п. п. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. п.п. "г" п. п. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Відтак, Податковим кодексом України чітко передбачено, що за нульовою ставкою оподатковуються операції для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством, а тому суд відхиляє посилання відповідача не те, що постанова КМУ № 178 від 02.03.2022 суперечить положенням Податкового кодексу України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2023 по справі № 910/2416/23.

Згідно п. 3.1. ст. 3 Податкового кодексу України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Постанова Кабінету Міністрів України № 178 є нормативно-правовим актом, прийнятим на підставі та на виконання Податкового кодексу України (відповідно до підпункту "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України), про що в ній вказано.

За підп. 4.1.4., 4.1.9. п. 4.1. ст. 4 Податкового кодексу України податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Під час встановлення податку обов`язково визначається такі елементи, як об`єкт оподаткування та ставка податку (підп. 7.1.4. п. 7.1. ст. 7 Податкового кодексу України).

Згідно п. 7.4. ст. 7 Податкового кодексу України елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку (ст. 22 Податкового кодексу України).

Господарський суд не погоджується з доводами відповідача про встановлення постановою Кабінету Міністрів України елементів податку та податкових пільг.

Так, ставки податку на додану вартість визначенні ст. 193 Податкового кодексу України. Зокрема підпункт б) п. 193.1. ст. 193 Податкового кодексу України встановлює ставку податку від бази оподаткування в розмірі 0 відсотків.

Операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, визначено у ст. 195 Податкового кодексу України, зокрема у підпункті "г" підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 цього кодексу (постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України).

Постановою Кабінету Міністрів України № 178 операції, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою, тобто об`єкт оподаткування, не змінено: "операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту". Натомість деталізовано транспорт яких суб`єктів може забезпечуватися за таких умов оподаткування: Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету. Визначено часовий період - до припинення чи скасування воєнного стану. А також зазначено інший випадок, окрім участі у миротворчих акціях за кордоном України, - для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, відповідач здійснює неправильне тлумачення ст. 195 Податкового кодексу України, вказуючи, що всі операції стосуються постачання товарів для використання за межами території України.

За тлумаченням суду ст. 195 Податкового кодексу України передбачає, що 195.1. за нульовою ставкою оподатковуються операції з: 195.1.2. постачання товарів: г) для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством. Жодне із зазначених положень не вказує, що постачання має відбуватись виключно за межами митної території України.

Хибним є твердження відповідача, що постановою Кабінету Міністрів України № 178 встановлено пільги, оскільки податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті (п. 30.1. ст. 30 Податкового кодексу України).

Господарський суд вважає, що в даному випадку не порушено принцип стабільності податкового законодавства. Також за обставин, що встановлені у даній справі, норми нормативно-правового акта не припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків. Не застосовною до спірних правовідносин також є норма п. 5.2. ст. 5 Податкового кодексу України, яка передбачає, що у разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

Щодо заперечень позивача проти позову у зв`язку з тим, що договори укладено не на виконання мобілізаційних завдань слід відмітити, що позивач ототожнює мету прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 178 з метою укладення договорів.

Так, постанова Кабінету Міністрів України № 178 прийнята з метою виконання мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні". Однак нормативні положення постанови Кабінету Міністрів України № 178 не містять умови про постачання товарів саме на виконання мобілізаційних завдань.

Договори № 14-17, № 67, № 81 між позивачем та відповідачем укладено після прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 178 від 02.03.2022 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану".

Згідно п. 2.2. договорів № 14-17, № 67, № 81 одержувачами Товару є військові частини згідно з рознарядкою Міністерства оборони Україні, що відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 178.

У листі Державної податкової служби України від 28.12.2022 № 12537/5/99-00-21-03-02-05 повідомлено, що нульова ставка ПДВ відповідно до пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 "Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану" застосовується як до операцій з постачання пального (товар для заправки), так і до операцій з постачання будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту (наприклад, але не виключно, інші пально-мастильні матеріали, запасні частини для ремонту автомобільної техніки, комплектуючі, автомобільні шини, охолоджуючі рідини, паливний, повітряний та масляні фільтри, свічки запалювання, акумуляторні батареї для автомобілів, номерні знаки на колісні транспортні засоби, фарба автомобільна, інструменти та додаткове обладнання, визначені відповідними нормативними та технічними документами тощо) за умови, що такі операції з постачання здійснюються категоріями суб`єктів, які визначені постановою № 178.

Подібна позиція щодо застосування вказаних положень Податкового кодексу України та постанови № 178 викладена також у листі Державної податкової служби України від 16.02.2023 № 2097/5/99-00-04-02-01-05, наданому Державній аудиторській службі України під час проведення в Міністерстві оборони України заходу державного фінансового контролю.

Незалежно від того, був сформований постачальником чи ні податковий кредит за операціями з придбання пального (товар для заправки), так і за операціями з придбання будь-яких інших товарів, що використовуються для забезпечення транспорту (інші паливно-мастильні матеріали, запасні частини, комплектуючі, охолоджуючі рідини, інструменти та додаткове обладнання, визначені відповідними нормативними та технічними документами), операції з подальшого постачання таких товарів для визначених Постановою № 178 категорій суб`єктів оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість.

Суд враховує, що виходячи з приписів ст. 217 Цивільного кодексу України законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.

Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Оскільки нульову ставку податку на додану вартість для операцій з заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту передбачено підп. "г" підп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України, враховуючи, що замовником товару за договорами виступає Міністерство оборони України, а одержувачами - військові частини, то включення до ціни договору ПДВ у розмірі 7 % та 20 % (а не 0 %), суперечить постанові Кабінету Міністрів України № 178, яка прийнята відповідно до пп. "г" пп. 195.1.2 п. 195.1 ст. 195 Податкового кодексу України, що є підставою для визнання недійсним п. п. 1.1. та 3.1. Договорів № 14-17, № 67, № 81 з відповідними змінами в цій частині.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2023 по справі № 910/2416/23.

Отже, вищевикладеним спростовуються заперечення позивача та відповідача.

Водночас судом прийнято до уваги правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 про те, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Відтак, Верховний Суд у вказаній постанові відступив від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справи № 922/2439/20 щодо неможливості визнання недійсним частини договору стосовно визначення ПДВ (з посиланням на те, що включення в оплату ПДВ містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору), та зазначив про незгоду із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16, від 08.08.2019 у справі № 911/1626/18.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними п. п. 1.1. та 3.1. Договорів № 14-17, № 67, № 81 з відповідними змінами у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість (7 % та 20 %).

Щодо доводів відповідача про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк" (як контрагент, у якого відповідачем було придбано бензин автомобільний А-80 та паливо для газотурбінних двигунів Джет А-1) було сплачено ПДВ при імпорті товарів, то такі твердження спростовуються тим, що останнє, будучи платником ПДВ як особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, здійснило операцію, з якою податкове законодавство пов`язує виникнення податкового обов`язку зі сплати ПДВ, - ввезення товарів на митну територію України.

Доводи відповідача щодо подвійного оподаткування товарів, поставлених Міністерству оборони України, при його взаємовідносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк" під час первісного продажу також є помилковими, оскільки постачання товарів на митній території України (первісний продаж товару між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк", як постачальником і Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+", як покупцем) становить вже інший самостійний об`єкт оподаткування, із яким податкове законодавство пов`язує виникнення податкового обов`язку в платника ПДВ, у даному випадку - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк".

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк" не є учасником спірних правовідносин, які склалися виключно між сторонами цього спору.

Обставини щодо імпорту товарів, здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексон Юк", і в подальшому поставлених відповідачем позивачу, сплати податкових, митних чи інших обов`язкових платежів платниками ПДВ на ланцюгу постачання таких товарів до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" не впливають на зміст спірних правовідносин між сторонами цієї справи, а тому не входять до предмета доказування.

Щодо поданого відповідачем висновку експерта у галузі права (науково-правовий висновок) від 15.11.2023 № 1/1511 суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 108 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подати до суду висновок експерта у галузі права щодо: 1) застосування аналогії закону, аналогії права; 2) змісту норм іноземного права згідно з їх офіційним або загальноприйнятим тлумаченням, практикою застосування, доктриною у відповідній іноземній державі. Висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийнято за результатами розгляду справи.

Як встановлено ст. 109 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер і не є обов`язковим для суду. Суд може посилатися в рішенні на висновок експерта у галузі права як на джерело відомостей, які в ньому містяться, та має зробити самостійні висновки щодо відповідних питань.

Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, суд зробив самостійні висновки щодо відповідних питань.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача повернути позивачу суму податку на додану вартість у розмірі 209 043 175,10 грн сплачену за договором, суд зазначає, що прокурором при здійсненні калькуляції загальної суми (з врахуванням наявних матеріалів справи) допущено арифметичну помилку при додаванні складових такої суми, в той час як вірним є - 209 043 175,05 грн (23 915 214,09 грн + 24 009 907,89 грн + 31 456 342,62 грн + 60 418 182,45 грн + 38 466 960,00 грн + 30 773 568,00 грн).

За положеннями ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

З огляду на те, що відповідачем сума податку на додану вартість у розмірі 209 043 175,05 грн отримана за товар, який підлягав оподаткуванню за нульовою ставкою, дана сума коштів є перерахованою поза межами договірних платежів та має наслідком збагачення відповідача за рахунок позивача поза підставою, передбаченою законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі № 916/707/21.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача отриманої суми податку на додану вартість у загальному розмірі 209 043 175,05 грн за Договорами № 14-17, № 67, № 81, як безпідставно набуті грошові кошти.

Крім того, прокурором нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 18 492 832,34 грн - інфляційних втрати за період з липня 2022 року по червень 2023 року та 172 061,01 гривні - 3 % річних за період з 05.07.2022 по 24.07.2023.

За змістом статей 625, 1212 Цивільного кодексу України, положення ст. 625 Цивільного кодексу України поширюють свою дію на всі види грошових зобов`язань, а тому в разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

У цьому висновку суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, якою Велика Палата Верховного Суду підтвердила аналогічний висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 15.04.2015 у справі № 910/2899/14 та від 01.06.2016 у справі № 910/22034/15.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

У цьому висновку суд звертається до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, в якій Верховний Суд погодився з аналогічними висновками, наведеними Верховним Судом у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 у справі № 918/117/18, від 30.01.2019 у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Суд перевірив розрахунок заявлених до стягнення 3 % річних та втрат від інфляції та дійшов висновку про його обґрунтованість, тому відповідна позовна вимога також підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 року у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Отже, на підставі повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановивши усі обставини справи, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Заступника Генерального прокурора, в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (з врахуванням допущених в прохальній частині позову арифметичних помилок та фактичної суми податку на додану вартість, підтвердженої матеріалами справи).

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 955 504,00 покладається на відповідача.

Разом з цим, 29.11.2023 при складанні вступної та резолютивної частин рішення у справі № 912/1421/23, судом помилково вказано про стягнення з відповідача на користь Міністерства оборони України 955 504,00 грн судового збору, в той час, як зазначений розмір судового збору підлягає стягненню на користь Офісу Генерального прокурора.

Частиною 7 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді.

Зважаючи на наведене, суд робить застереження про виправлення у вступній та резолютивній частині рішення від 29.11.2023 у справі № 912/1421/23 до його підписання суддею.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недійсними п.п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/14, укладеного між Міністерством оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ), у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Визнати недійсними п.п. 1.1 та 3.1 договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/15, укладеного між Міністерством оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ), у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Визнати недійсними п.п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/16, укладеного між Міністерством оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ), у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (авіаційного гасу) для техніки спеціального призначення від 21.06.2022 № 286/1/22/17, укладеного між Міністерством оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ), у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 04.10.2022 № 286/1/22/67, укладеного між Міністерством оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ), у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Визнати недійсними п. п. 1.1. та 3.1. договору про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (бензину) для техніки спеціального призначення від 08.11.2022 № 286/1/22/81, укладеного між Міністерством оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ), у частині включення до договірної ціни податку на додану вартість.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ) безпідставно сплачені кошти в сумі 209 043 175,05 грн, інфляційні втрати за період з липня 2022 року по червень 2023 року в сумі 18 492 832,34 грн, 3 % річних за період з 05.07.2022 по 24.07.2023 в сумі 5 172 061,01 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" (28006, Кіровоградська обл., м. Олександрія, просп. Будівельників, 37; ) на користь Офісу Генерального прокурора (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15; ) 955 504,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Заступнику Генерального прокурора, Кропивницькій спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Південного регіону, Кіровоградській обласній прокуратурі, Міністерству оборони України, Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" та представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергомед+" до електронних кабінетів у системі "Електронний суд".

Повне рішення складено 08.12.2023.

Суддя О.Л. Бестаченко