ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2023 р. Справа№ 910/1597/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Підуст О.М. (в режимі відеоконференції)

від відповідача за первісним позовом: Коваль О.С., Онищенко О.А.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець»

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 (повне судове рішення складено та підписано 13.06.2023)

у справі №910/1597/23 (суддя - Спичак О.М.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство енергетики України.

третя особа 3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кабінет Міністрів України

про стягнення ,25 грн.

та за зустрічним позовом Державного підприємства «Гарантований покупець»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги»

про тлумачення умов договору

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

31.01.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» з вимогами до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення ,73 грн, з яких ,00 грн основного боргу, 39982967,03 грн 3% річних та 213725874,70 грн інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 не у повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі ,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 39982967,03 грн та інфляційні втрати у розмірі 213725874,70 грн.

03.03.2023 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшла зустрічна позовна заява про тлумачення п. 7 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 в контексті того, чи вважаються платежі 1-5 згідно з п. 7 договору грошовим зобов`язанням в розумінні чинного законодавства України.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі № 910/1597/23 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» задоволено частково.

Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» частини суми основного боргу у розмірі ,45 грн.

Присуджено до стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» 3% річних у розмірі 56 598 567 грн 84 коп., інфляційні втрати у розмірі 243 801 907 грн 79 коп. та судовий збір у розмірі 55989 грн 04 коп.

В іншій частині первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» відмовлено.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову Державного підприємства «Гарантований покупець».

Повернуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» судовий збір у розмірі 874644 грн 01 коп., сплачений за платіжною інструкцією №2811392 від 24.01.2023.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем за первісним позовом належними та допустимими доказами доведено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, водночас вимоги зустрічної позовної заяви відхилено, оскільки заявлено позов про тлумачення умов договору вже на стадії його виконання.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Державне підприємство «Гарантований покупець» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі № 910/1597/23 в задоволеній частині позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» відмовити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/1597/23.

02.08.2023 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.08.2023 у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/1597/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №910/1597/23 залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків.

16.08.2023 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

06.10.2023 від позивача за первісним позовом надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Після виходу головуючої судді з відпустки, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/1597/23 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 та призначено до розгляду на 10.10.2023.

У судовому засіданні 10.10.2023 оголошено перерву на 17.10.2023.

У судове засідання 17.10.2023 з`явились представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), представники третіх осі у судове засідання не з`явились.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та витрат зі сплати судового збору ухвалено з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт стверджує, що судом не було враховано специфіку правовідносин, які врегульовані спеціальним законодавством, не враховано пов`язаність учасників ринку грошовими зобов`язаннями один перед одним.

Крім того апелянт стверджує, що суд першої інстанції не мотивовано відхилив клопотання про зменшення сум нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів позивача, просив відмовити у її задоволенні, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а подану скаргу - без задоволення.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представники треті осіб у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представників третіх осіб.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Представники відповідача за первісним позовом у судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

15.09.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (постачальник) та Державним підприємством «Гарантований покупець» (замовник) укладено Договір №2297/02/21 про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується надавати замовнику послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів, а замовник зобов`язується отримувати надані постачальником послуги та оплачувати їх вартість на умовах та в порядку, визначеними цим договором та Положенням про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальнодоступних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженим постановою КМУ від 05.06.2019 №483.

Відповідно до п. 3 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 строком надання послуг є період з 01.10.2021 до 30.04.2022.

Згідно з п. 4 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 загальна вартість послуг за цим договором визначається як сумарна вартість послуг, які надаються постачальником кожного розрахункового періоду протягом строку дії цього договору, крім того - податок на додану вартість. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 10 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 факт надання та отримання послуг підтверджується актом приймання-передачі послуг.

Відповідно до п. 34 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 цей договір набирає чинності з 15.09.2021 та діє до 30.04.2022.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 не у повному обсязі оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі ,62 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 56598567,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 24380197,79 грн (з урахуванням заяви про зміну предмету позову, поданої 11.04.2023).

Судом встановлено, що у лютому 2022 року позивач за первісним позовом відповідно до умов Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 надав відповідачу послуги на суму ,41 грн, у березні 2022 року - послуги на суму ,92 грн, у квітні 2022 року - послуги на суму 867882050,18 грн, у травні 2022 року - послуги на суму 566017511,33 грн, у червні 2022 року - послуги на суму 585076707,07 грн, у липні 2022 року - послуги на суму 692531934,24 грн, у серпні 2022 року - послуги на суму 711376172,95 грн, у вересні 2022 року - послуг на суму 757106497,74 грн, у жовтні 2022 року - послуги на суму ,62 грн, у листопаді 2022 року - послуги на суму ,75 грн, у грудні 2022 року - послуги на суму ,52 грн, у січні 2023 року - послуги на суму ,56 грн, у лютому 2023 року - послуги на суму ,50 грн, у березні 2023 року - послуги на суму ,40 грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі послуг, які підписані уповноваженими представниками сторін.

У п. 7 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 погоджено, що оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника таким чином:

1) перший платіж - за 3 банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

2) другий платіж - до 3 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

3) третій платіж - до 9 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

4) четвертий платіж - до 15 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

5) п`ятий платіж - до 21 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

6) шостий платіж - до 14 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниці між вартістю послуг (з ПДВ) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у Додатку 6 до договору, та сумою перший п`яти платежів.

У разі, якщо дата платежу припадає на вихідний/святковий день, такий платіж здійснюється на наступний робочий день після такого вихідного/святкового дня.

Як встановлено судом, 11.04.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача за первісним позовом надійшла заява про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі ,62 грн (за період з грудня 2022 року по березень 2023 року), 3% річних у розмірі 56598567,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 243801907,79 грн.

Предметом первісного позову у даній справі є стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» заборгованості у загальному розмірі ,62 грн, яка складається з заборгованості за грудень 2022 року у сумі ,88 грн, заборгованості за січень 2023 року у сумі ,73 грн, заборгованості за лютий 2023 року у сумі 797438980,93 грн та заборгованості за березень 2023 року у сумі ,08 грн.

Як підтверджується поданими сторонами доказами (платіжними дорученнями та актами взаємозаліку), під час розгляду судом даної справи (враховуючи, що позивачем за первісним позовом було подано заяву про зміну предмета позову) Державним підприємством «Гарантований покупець» було погашено заборгованість за спірний період у розмірі ,45 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, враховуючи, що предмет спору (стягнення суми основного борг у розмірі ,45 грн) припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі №910/1597/23 в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» суми основного боргу у розмірі ,45 грн на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (у зв`язку з відсутністю предмета спору).

Що стосується залишку позовних вимог, що становлять 47037676,17 грн ,62 грн - «мінус» ,45 грн), суд не знайшов підстав для їх задоволення, оскільки відповідно до акту приймання-передачі послуг за березень 2023 року вартість наданих позивачем за первісним позовом послуг становить ,40 грн, які були у повному обсязі оплачені Державним підприємством «Гарантований покупець» під час розгляду судом справи і вказані обставини сторонами не заперечувались.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» у поданих до суду 24.05.2023 письмових поясненнях повідомило, що сума боргу за березень 2023 підлягає зменшенню на 47037676,17 грн.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» в частині позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» суми основного боргу у розмірі 47037676,17 грн.

Що стосується заперечень Державного підприємства «Гарантований покупець», суд зазначає наступне.

У п. 8 Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальнодоступних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, який затверджено постановою КМУ від 05.06.2019 №483, визначено, що гарантований покупець зобов`язаний: 1) укласти з виробниками договори 1 та з постачальниками універсальних послуг договори про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (далі - договір 2); 2) оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед державним підприємством «НАЕК «Енергоатом» за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення; 3) виконувати інші умови договорів 1 і 2; 4) оприлюднювати щомісяця до 25 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, на власному веб-сайті інформацію: про вартість та оплату послуги постачальників універсальних послуг за розрахунковий місяць окремо за кожним постачальником універсальної послуги; про вартість та оплату послуги гарантованого покупця за розрахунковий місяць окремо за кожним виробником.

24.02.2023 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зауважив, що оскільки у Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» наявна заборгованість перед ДП «НАЕК «Енергоатом», то у відповідача не настав строк виконання грошових зобов`язань за Договором №2297/02/21 від 15.09.2021.

З приводу вказаних заперечень відповідача за первісним позовом, суд зазначає наступне.

На виконання Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальнодоступних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою КМУ від 05.06.2019 №483, між Державним підприємством «Гарантований покупець» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» укладено Договір №2297/02/21 від 15.09.2021.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та ДП «НАЕК «Енергоатом» укладено Договір № 65-150-80-21-00408 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 23.09.2021.

Пунктом 6 додатку 1 до Договору № 65-150-80-21-00408 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 23.09.2021 встановлений наступний порядок оплати: «Оплата за електричну енергію здійснюється у формі попередньої оплати. Для кожного Розрахункового місяця ПУП здійснює оплату за куплену електричну енергію наступним чином: - за 2 банківські дні до Розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у Розрахунковому місяці; - не пізніше 4-го числа (включно) Розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у Розрахунковому місяці; - не пізніше 10-го числа (включно) Розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у Розрахунковому місяці; - не пізніше 16-го числа (включно) Розрахункового місяця - у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у Розрахунковому місяці; - не пізніше 22-го числа (включно) Розрахункового місяця -у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості електричної енергії, купленої у Розрахунковому місяці. Якщо граничний строк оплати припадає на святковий, вихідний чи інший неробочий день, то відповідний платіж повинен бути здійснений в наступний робочий день, що слідує за датою такого платежу».

При порівнянні строків оплати в двох договорах, зазначених вище, вбачається синхронізованість платежів, які має здійснювати відповідач за первісним позовом на виконання умов Договору №2297/02/21 від 15.09.2021, із платежами, які має здійснювати позивач за первісним позовом на користь ДП «НАЕК «Енергоатом».

В пункті 1 Положення про ПСО зазначено, що в Положенні визначаються джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається учасникам ринку, на яких покладаються спеціальні обов`язки. Водночас, відповідно до п.16 Положення про ПСО виконання спеціальних обов`язків, передбачених цим Положенням повинне забезпечувати покриття економічно обгрунтованих витрат учасника ринку на їх виконання. Таким чином. розрахунки згідно з Положенням про ПСО між учасниками ринку це розрахунки по ланцюгу, відповідно до якого кошти, отримані від попереднього учасника ринку в ланцюгу, є джерелом оплати наступному учаснику ринку в ланцюгу.

В зв`язку з цим, зобов`язання учасника ринку щодо здійснення оплати за договорами, укладеними на виконання Положення про ПСО, виконуються в межах отриманих коштів по ланцюгу.

Вищевказане також підтверджується в пояснювальній записці до проекту постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. №483 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» в якій зазначалось, що «Слід відзначити, що проект постанови передбачає, відповідно до листа ПрАТ «Укргідроенерго» від 05.08.2021 № 25/3175 оплату авансу ДП «Гарантований покупець» в розмірі 1 млрд грн. для можливості авансування постачальників універсальних послуг з метою закупівлі електричної енергії для постачання побутовим споживачам. Реалізація зазначених заходів дозволить забезпечити перехід до фінансового механізму ПСО та уникнути зростання заборгованості перед державними виробниками електричної енергії під час виконання покладених на них спеціальних обов`язків. Крім цього, посилюється соціальний захист населення».

Тобто першими на початку переходу до фінансового механізму ПСО в ланцюзі є виробники електричної енергії, на яких покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів.

Зміст пояснювальної записки був нормативно закріплений у пункті 1-3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 р. № 859). Вказаним пунктом постанови визначено, що «Приватному акціонерному товариству «Укргідроенерго» до 27 вересня 2021 р. забезпечити авансування державному підприємству «Гарантований покупець « послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів у сумі 1 млрд. гривень».

Пункт 5 Положення про ПСО передбачає наступний рух грошових коштів між учасниками ринку електричної енергії, на яких покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів:

ДП «НАЕК «Енергоатом» здійснює оплату ДП «Гарантований покупець» за Договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів гарантованим покупцем (Додаток 4 до Положення про ПСО);

ДП «Гарантований покупець» здійснює оплату постачальнику універсальних послуг за Договором про надання послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів постачальником універсальних послуг (Додаток 2 до Положення про ПСО);

Постачальник універсальних послуг здійснює оплату ДП «НАЕК «Енергоатом» за Договором купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг (укладений на виконання п. І2 Постанови КМУ №483 від 05.06.2019 р.).

Наведені вище обставини у сукупності дозволяють дійти висновку, що запроваджена постановою Кабінету Міністрів України від 11 серпня 2021 р. № 859 фінансова модель ПСО передбачає авансування витрат постачальників універсальних послуг, які задіяні у процесі постачання електричної енергії побутовим та прирівняним до ним споживачам за фіксованими цінами. Саме в цьому контексті треба розуміти зміст підпункту 2 пункту 8 Положення про ПСО: «Гарантований покупець зобов`язаний, зокрема, оплачувати своєчасно та у повному обсязі постачальникам універсальних послуг вартість надання постачальниками універсальних послуг гарантованому покупцю послуг із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за умови відсутності у постачальника універсальних послуг заборгованості перед державним підприємством «НАЕК «Енергоатом» за поставлену електричну енергію згідно з пунктом 5 цього Положення».

Такий висновок додатково підтверджується положенням пункту 6.4 Договору № 65-150-80-21-00408 купівлі-продажу електричної енергії з постачальником універсальних послуг від 23.09.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та ДП «НАЕК «Енергоатом»: «У разі наявності у ПУП заборгованості перед Продавцем за цим договором, Продавець інформує про це Гарантованого покупця відповідно до пункту 8 положення про ПСО шляхом направлення повідомлення з накладенням КЕП керівника уповноваженої особи».

Як зазначив позивач за первісним позовом, дійсно, у нього є певна заборгованість перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за укладеним між ними договором, однак ця заборгованість утворилася в зв`язку з несвоєчасним отриманням коштів по ланцюгу ПСО саме від Державного підприємства «Гарантований покупець». При цьому, свої обов`язки по оплаті на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» в межах коштів, отриманих від відповідача та згідно з п.5 Положення про ПСО, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» виконує в повному обсязі.

Як зазначив позивач за первісним позовом, оскільки умовами Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 можливість несвоєчасної чи неповної оплати не передбачені, то для реалізації відповідних положень запобіжної умови, має бути дотриманий наступний ланцюжок логічно-послідовних дій.

Крім того, 21.03.2022 на час воєнного стану Міністерством енергетики України прийнято наказ №132 «Про забезпечення купівлі - продажу електричної енергії постачальниками універсальних послуг в особливий період» (далі - Наказ №132), яким зобов`язано учасників ринку електроенергії забезпечити його виконання, а також виконання інших нормативно-правових актів, що регулюють купівлю-продаж електричної енергії зазначеними учасникам ринку, в частині, що не суперечать цьому наказу.

Відповідно до п. 3 та п. 4. Наказу №132 ДП «НАЕК «Енергоатом» та ПрАТ «Укргідроенерго» було зобов`язано спрямувати кошти Державного підприємства «Гарантований покупець» в оплату вартості послуги із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів за лютий - березень 2022 року до повної її оплати.

Водночас, п. 5 Наказу №132 зобов`язано Постачальників універсальних послуг усі кошти, отримані від Державного підприємства «Гарантований покупець» першочергово спрямувати ДП «НАЕК «Енергоатом» за куповану електричну енергію до повної її оплати за лютий - квітень 2022 року. Даний порядок, визначений Наказом №132, в черговий раз підтверджує, що взаєморозрахунки за ПСО здійснюються по певному колу осіб (учасників ринку електроенергії) та що кошти, отримані позивачем за первісним позовом від відповідача за первісним позовом є джерелом розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» за своїми обов`язками перед ДП «НАЕК «Енергоатом» на виконання механізму ПСО.

До того ж в пп.7 п.6 Наказу №132 зазначено, у разі неспрямування постачальником універсальних послуг коштів, отриманих ним згідно підпункту 6 цього пункту (від ДП «Гарантований покупець»), до суб`єкта, визначеного підпунктом 4 пункту 5 цього наказу (ДП «НАЕК «Енергоатом»), ДП «Гарантований покупець» зобов`язаний призупинити перерахування коштів такому постачальнику універсальних послуг відповідно до інформації ДП «ДАЕК «Енергоатом» до повного виконання ним вимог підпункту 4 пункту 5 цього наказу.

Тобто, саме Наказом 132, на Державне підприємство «Гарантований покупець» був покладений обов`язок зупинити оплати, але лише за умови затримки Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» оплати на адресу ДП «НАЕК «Енергоатом» в межах отриманих коштів від відповідача за первісним позовом, з огляду на що останній мав припинити перерахування наступного траншу коштів в рамках механізму ПСО до повного виконання зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» за попереднім траншем.

В подальшому, з врахуванням вимог Наказу №132 та з метою врегулювання порядку розрахунків між учасниками ринку, Міністерством енергетики України приймається ряд інших наказів за якими здійснюються розрахунки в рамках механізму ПСО (Наказ Міненерго №173 від 09.05.2022 року, Наказ Міненерго №180 від 23.05.2022 року, Наказ Міненерго №214 від 23.06.2022 року; Наказ Міненерго №291 від 26.08.2022 року, Наказ Міненерго № 312 від 14.09.2022 року, Наказ Міненерго №334 від 29.09.2022 року, Наказ Міненерго №339 від 30.09.2022 року, Наказ Міненерго №391 від 18.11.2022 року, Наказ Міненерго №17 від 17.01.2023 року, Наказ Міненерго №22 від 24.01.2023, Наказ Міненерго №43 від 08.02.2023 року.

При цьому, позивачем за первісним позовом долучено до матеріалів справи копії платіжних інструкцій, з яких вбачається, що станом на 13.05.2022 позивач за первісним позовом у повному обсязі виконав свої зобов`язання за березень 2022 року перед ДП «НАЕК «Енергоатом», тоді як Державне підприємство «Гарантований покупець» перед позивачем - лише на 84%; станом на 27.05.2022 позивач за первісним позовом у повному обсязі виконав свої зобов`язання за квітень 2022 року перед ДП «НАЕК «Енергоатом», тоді як Державне підприємство «Гарантований покупець» перед позивачем - лише на 78%; станом на 28.07.2022 позивач за первісним позовом у повному обсязі виконав свої зобов`язання за травень 2022 року перед ДП «НАЕК «Енергоатом», тоді як Державне підприємство «Гарантований покупець» перед позивачем - лише на 59%; станом на 30.11.2022 позивач за первісним позовом у повному обсязі виконав свої зобов`язання за жовтень 2022 року перед ДП «НАЕК «Енергоатом», тоді як Державне підприємство «Гарантований покупець» перед позивачем - лише на 87%; станом на 23.01.2023 позивач за первісним позовом у повному обсязі виконав свої зобов`язання за листопад 2022 року перед ДП «НАЕК «Енергоатом», тоді як Державне підприємство «Гарантований покупець» перед позивачем - лише на 87%; станом на 16.02.2023 позивач за первісним позовом у повному обсязі виконав свої зобов`язання за грудень 2022 року перед ДП «НАЕК «Енергоатом», тоді як Державне підприємство «Гарантований покупець» перед позивачем - лише на 83%.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 56598567,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 243801907,79 грн.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» в частині стягнення з Державного підприємства «Гарантований покупець» 3% річних у розмірі 56598567,84 грн та інфляційних втрат у розмірі 243801907,79 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, судом враховано, що позивач за первісним позовом здійснює нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суми прогнозованих обсягів послуг, що відповідає умовам п. 7 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021, з огляду на що відхиляє заперечення відповідача у вказаній частині.

Що стосується клопотання відповідача за зустрічним позовом про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає, що враховуючи обсяг зобов`язання яке не було своєчасно виконано, та обсяг нарахованих на відповідні суми інфляційні витрати та 3 % річних, заявлені до стягнення суми не є надмірними, а відповідач за первісним позовом не довів наявності підстав для стягнення з нього відповідних сум у меншому розмірі.

Щодо вимог зустрічної позовної заяви, колегія судідв зазначає наступне.

03.03.2023 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства «Гарантований покупець» надійшла зустрічна позовна заява про тлумачення п. 7 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 в контексті того, чи вважаються платежі 1-5 згідно з п. 7 договору грошовим зобов`язанням в розумінні чинного законодавства України.

Як встановлено судом, у п. 7 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021 погоджено, що оплата постачальнику вартості послуг здійснюється замовником шляхом перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника таким чином:

1) перший платіж - за 3 банківські дні до розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

2) другий платіж - до 3 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

3) третій платіж - до 9 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

4) четвертий платіж - до 15 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

5) п`ятий платіж - до 21 числа розрахункового місяця в обсязі 20% прогнозованої вартості послуг;

6) шостий платіж - до 14 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом у розмірі, який визначається як різниці між вартістю послуг (з ПДВ) за розрахунковий місяць відповідно до акта приймання-передачі послуг за розрахунковий місяць за формою, наведеною у Додатку 6 до договору, та сумою перший п`яти платежів.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, він здійснює оплату у 6 етапів, 5 з яких це авансові платежі (попередня оплата), що на думку позивача за зустрічним позовом, унеможливлює застосування ст. 625 Цивільного кодексу України, адже такі платежі (етапи 1-5) не є грошовим зобов`язанням.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 213 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (частини перша та друга).

Правила тлумачення змісту правочину визначено частиною третьою статті 213 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

За змістом частини четвертої статті 213 Цивільного кодексу України якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Підставою для тлумачення судом договору є наявність спору між сторонами правочину щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всього договору/його частини, що не дає змогу з`ясувати дійсний зміст правочину/його частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити його намір, тлумачення не може створювати, а лише роз`яснює існуючи умови угоди.

Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з`ясування змісту договору/його окремих частин, який складає права та обов`язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов. З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст договору/його частина у способи, встановлені статтею 213 Цивільного кодексу України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №910/9525/19.

Як вбачається з матеріалів справи, Договір №2297/02/21 від 15.09.2021 вже виконується сторонами, в тому числі, і п. 7 договору, який Державне підприємство «Гарантований покупець» просить суд розтлумачити.

За таких обставин, зважаючи на те, що тлумачення договору можливе до початку його виконання сторонами, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову Державного підприємства «Гарантований покупець» про тлумачення п. 7 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021.

Крім того, зустрічний позов Державного підприємства «Гарантований покупець» спрямований не на тлумачення змісту п. 7 Договору №2297/02/21 від 15.09.2021, а на формулювання правового висновку щодо можливості застосування ст. 625 Цивільного кодексу України у випадку прострочення платежів, передбачених вказаним пунктом договору, що не є тлумаченням договору за своєю суттю.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач за первісним позовом належними та допустимими доказами довів наявність порушеного права на здійснення своєчасної оплати наданих послуг, в свою чергу позивач за зустрічним позовом звертаючись з позовом про тлумачення умов договору не довів наявності порушеного права.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач за первісним довів обґрунтованість заявленого позову, однак у зв`язку з добровільним виконанням зобов`язання в частині позову належно провадження відмовити, в частині закрити, а в частині стягнення сум нарахованих у зв`язку з несвоєчасним виконанням зобов`язання позов належить задовольнити, водночас позивач за зустрічним позовом не довів наявності підстав для задоволення зустрічного позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Статтею 213 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину (частини перша та друга).

Правила тлумачення змісту правочину визначено частиною третьою статті 213 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

За змістом частини четвертої статті 213 Цивільного кодексу України якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів дослідила доводи апелянта, що судом не було враховано специфіку правовідносин, які врегульовані спеціальним законодавством, не враховано пов`язаність учасників ринку грошовими зобов`язаннями один перед одним та встановлено, що незважаючи на певну специфіку у розрахунках, апелянтом не надано належних та допустимих доказів, які б могли бути підставою для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, зокрема, в частині стягнення втрат від інфляції та відсотків за користування коштами передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України.

Щодо доводів апелянта, що суд першої інстанції не мотивовано відхилив клопотання про зменшення сум нарахованих на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково послався на законодавчу неможливість зменшення сум нарахованих як відсотки за користування чужими коштами, однак з огляду на наведені відповідачем обґрунтування та наявні у справі докази, колегією суддів не було встановлено виключних обставин які б могли бути підставою для зменшення сум, які підлягають стягненню з відповідача.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №910/1597/23 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №910/1597/23 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Гарантований покупець» на рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №910/1597/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №910/1597/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано після виходу судді Шаптали Є.Ю. з відпустки 11.12.2023.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала