ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023м. ДніпроСправа № 904/5163/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 199 976,08 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 7 744,35 грн. пені, 33 054,35 грн. інфляційних втрат, 6 365,20 грн. 3% річних, 177,61 грн. заборгованості за абонентське обслуговування

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №7356/09 від 14.09.2023 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 247 317,59 грн., з яких:

- 199 976,08 грн. заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2023;

- 7 744,35 грн. пеня за загальний період з 01.01.2022 по 18.08.2023;

- 33 054,35 грн. інфляційні втрати за загальний період з січня 2022 року по серпень 2023 року;

- 6 365,20 грн. 3% річних за загальний період з 01.01.2022 по 18.08.2023;

- 177,61 грн. заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.03.2023.

Також позивач просить суд розглянути позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та стягнути з відповідача 3 709,76 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати житлово-комунальних послуг, а саме позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення за адресою: нежитлове приміщення 29 напівпідвальне приміщення загальною площею 161,8 кв.м. вбудоване в житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , факт поставки теплової енергії у період з листопада 2021 року по березень 2023 року підтверджується актами подачі та припинення подачі теплоносія за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2023 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду письмові уточнення стосовно правильного ідентифікаційного коду відповідача.

На електрону пошту суду 03.10.2023 надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5163/23, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

За допомогою системи "Електронний суд" до суду 25.10.2023 надійшла заява представника відповідача Чернеш Д.С. про відвід судді Господарського суду Дніпропетровської області Бондарєва Е.М. від розгляду справи №904/5163/23.

В обґрунтування заяви про відвід судді Чернеш Дмитро Сергійович зазначає, що дії судді Бондарєва Е.М. вказують на правову позицію, яка допускає дискримінацію щодо ОСОБА_2 , оскільки у відкритому судовому засіданні розгляд справи не призначають, документи, що надано "позивачем", ретельно не аналізують, бачити та почути особисті пояснення ОСОБА_2 не бажають, у той час як готові задовольняти будь-які забаганки "позивача". Вказане заявник пояснює або недбальством, або винятковою заангажованістю. Для неупередженого аналізу зазначеного, для з`ясування обставин, що мають значення для розгляду відводу, ОСОБА_2 вважає, що необхідні спеціальні знання, для чого слід призначити та провести судово-психологічну експертизу судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 (суддя Бондарєв Е.М.) постановлено заяву про відвід судді вважати необґрунтованою та заяву представника відповідача Черниш Д.С. про відвід судді Бондарєва Е.М. передано для визначення судді, в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України, для її розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 31.10.2023 №604 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи для розгляду заяви про відвід судді Бондарєва Е.М.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 справу №904/5163/23 передано судді Бєлік В.Г. для вирішення питання про відвід судді Бондарєва Е.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.11.2023 (суддя Бєлік В.Г.) відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача ( ОСОБА_1 ) Чернеша Д.С. про відвід судді Бондарєва Е.М. у справі №904/5163/23.

Також у заяві про відвід судді представника відповідача Чернеш Д.С. вимагав здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши вказану заяву відповідача, суд вважає, що заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження підлягають залишенню без задоволення на підставі наступного.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: 1) про банкрутство; 2) за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 3) у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); 4) у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; 6) у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); 7) у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; 8) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 9) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3 - 8 цієї частини.

Частиною 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження. Якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про: 1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Враховуючи незначну складність справа, на що вказує характер спірних правовідносин та предмет доказування, та ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною та суд ухвалив розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи.

Таким чином, беручи до уваги, що судом не встановлено, а відповідачем не доведено складність даної справи, та враховуючи, той факт, що предметом позову є стягнення суми 247 317,59 грн., тобто розмір, який не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також те, що в матеріалах справи наявні докази на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача та розгляду справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль" 16.03.2017 перетворено у Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль", про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною 2 статті 108 Цивільного кодексу України Публічне Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є правонаступником Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль".

В подальшому змінено тип товариства з Публічного акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" на Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" про що 14.05.2018 внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" (далі - позивач) є теплопостачальною організацією у розумінні Закону України "Про теплопостачання" як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігрів питної води, інших господарських та технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (частини 4, 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно з рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 343 від 12.10.2011 "Про надання згоди на передачу окремих об`єктів теплопостачання від Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Державне підприємство "Криворізька теплоцентраль", а саме об`єкти теплопостачання у Довгинцівському, Жовтневому, Інгулецькому та Саксаганському районах міста.

Відповідно до Свідоцтва про власність приміщення, виданого на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому нотаріально 30.11.1998 державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Шабліян Є.М. за №2-8233, нежитлове приміщення вбудоване в житловий будинок напівпідвальне приміщення загальною площею 161,8 кв.м., що розташоване за адресою АДРЕСА_3 , належить ОСОБА_1 (далі - відповідач).

Таким чином, виконавцем послуги з постачання теплової енергії для будинку за адресою: АДРЕСА_2 , є позивач - Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль".

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" як виконавцем послуг 01.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1 договору).

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" https://tec.dp.ua/ (п. 2 договору).

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг (п. 4 договору).

Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власника приміщення про обрання моделі договірних відносин, послуга з теплопостачання споживалась відповідачем, з 01.11.2021 ОСОБА_1 вважається таким, що приєднався до публічного договору про надання послуги і постачання теплової енергії. У позивача даний Типовий договір з відповідачем обліковується за реквізитами №423/жб від 01.11.2021.

Таким чином, з 01.11.2021 між Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" (виконавець) та ОСОБА_1 (споживач) укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

За умовами пункту 5 договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначеними цим договором.

Пунктом 17 договору встановлено, що зняття показань засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії здійснюється виконавцем щомісяця.

Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022), та Методики розрахунку, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця https://tec.dp.ua/plata-za-abonentske-obslugovuvannya/.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

У разі зміни розміру плати за абонентське обслуговування протягом строку дії цього договору, новий розмір плати за абонентське обслуговування застосовується з моменту його введення виконавцем без внесення сторонами додаткових змін до цього договору (п. 30 договору).

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (п. 31 договору).

Пунктом 32 договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з пунктом 33 договору виконавець формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

В пункті 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (п. 41 договору).

У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу (п. 45 договору).

Оформлення претензій споживача щодо ненадання послуги, надання її не в повному обсязі або надання послуги неналежної якості здійснюється в порядку, визначеному статтею 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 47 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності (п. 51 договору).

Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 52 договору).

Цей договір може бути розірваний у разі прийняття рішення співвласниками щодо зміни моделі договірних відносин відповідно до ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (п. 53 договору).

Припинення дії цього договору не звільняє сторони від обов`язку виконання зобов`язань, які на дату такого припинення залишилися невиконаними (п. 55 договору).

Позивач стверджує, що будинок АДРЕСА_2 є підключений до централізованої системи опалення, теплопостачання до якої здійснює АТ "Криворізька теплоцентраль", опалення нежитлове приміщення №29, вказаного будинку здійснюється через внутрішньобудинкову систему опалення централізовано, тому відповідач фактично з листопада 2021 року по березень 2023 року отримував теплову енергію, що підтверджується актами подачі теплоносія на будівлю та припинення подачі теплоносія на будинок АДРЕСА_2 , а саме:

- акт від 27.10.2021 про подачу теплоносія на будинок;

- акт №785 від 05.04.2022 про припинення подачі теплоносія на будинок;

- акт №188 від 03.11.2022 про подачу теплоносія на будинок;

- акт від 27.03.2023 про припинення подачі теплоносія на будинок.

Подача та припинення подачі теплоносія здійснюється на виконання рішень Виконкому Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону, а саме №490 від 22.09.2021 про початок опалювального сезону 2021/2022 років, №158 від 23.03.2022 про закінчення опалювального сезону 2021/2022 років, №760 від 28.09.2022 про початок опалювального сезону 2022/2023 років, №338 від 22.03.2023 про закінчення опалювального сезону 2022/2023 років.

На виконання умов договору, позивач у період з листопада 2021 року по березень 2023 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 199 976,08 грн. та надав послуги з абонентського обслуговування на суму 177,62 грн. На підтвердження зазначеного факту АТ "Криворізька теплоцентраль" суду надано акти передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

- №7243 від 30.11.2021 у листопаді 2021 року - поставлено 4,04 Гкал теплової енергії на суму 29 667,24 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,70 грн.;

- №11384 від 31.12.2021 у грудні 2021 року - поставлено 4,56 Гкал теплової енергії на суму 27 679,73 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,70 грн.;

- №2092 від 31.01.2022 у січні 2022 року - поставлено 6,18 Гкал теплової енергії на суму 26 967,38 грн. (з урахуванням акту № 9256 від 02.03.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 7,70 грн.;

- №5519 від 28.02.2022 у лютому 2022 року - поставлено 3,35 Гкал теплової енергії на суму 7 791,92 грн. (з урахуванням акту №9256 від 02.03.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 9,18 грн.;

- №11836 від 31.03.2022 у березні 2022 року - поставлено 3,9 Гкал теплової енергії на суму 26 967,38 грн. (з урахуванням акту №5193 від 30.04.2022 про корегування вартості) та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 9,18 грн.;

- №14360 від 30.04.2022 у квітні 2022 року - надано послугу з абонентського обслуговування на суму 9,19 грн.;

- №16232 від 31.05.2022 у травні 2022 року - надано послугу з абонентського обслуговування на суму 9,19 грн.;

- №17856 від 30.06.2022 у червні 2022 року - надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №19551 від 31.07.2022 у липні 2022 року - надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №21175 від 31.08.2022 у серпні 2022 року - надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №22808 від 30.09.2022 у вересні 2022 року - надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №24792 від 31.10.2022 у жовтні 2022 року - надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.

- №27410 від 30.11.2022 у листопаді 2022 року - поставлено 2,69 Гкал теплової енергії на суму 14 376,06 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №32458 від 31.12.2022 у грудні 2022 року - поставлено 3,43 Гкал теплової енергії на суму 18 330,82 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №2109 від 31.01.2023 у січні 2023 року - поставлено 4 Гкал теплової енергії на суму 21 377,04 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №5779 від 28.02.2023 у лютому 2023 року - поставлено 4,07 Гкал теплової енергії на суму 21 751,14 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 10,55 грн.;

- №9448 від 31.03.2023 у березні 2023 року - поставлено 1,5 Гкал теплової енергії на суму 8 016,40 грн. та надано послугу з абонентського обслуговування на суму 22,82 грн.

Також позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури на оплату на загальну суму 200 153,69 грн.:

- №7243 від 30.11.2021 за листопад 2021 року на суму 29 674,94 грн.;

- №11384 від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 27 687,43 грн.;

- №2092 від 31.01.2022 за січень 2022 року на суму 47 296,50 грн.;

- №5519 від 28.02.2022 за лютий 2022 року на суму 25 812,67 грн.;

- №9256 від 02.03.2022 за січень, лютий 2022 року на суму - 41 282,02 грн.;

- №11836 від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 27 875,47 грн.;

- №5193 від 30.04.2022 за березень 2022 року на суму - 898,91 грн.;

- №14360 від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму 9,19 грн.;

- №16232 від 31.05.2022 за травень 2022 року на суму 9,19 грн.;

- №17856 від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 10,55 грн.;

- №19551 від 31.07.2022 за липень 2022 року на суму 10,55 грн.;

- №21175 від 31.08.2022 за серпень 2022 року на суму 10,55 грн.;

- №22808 від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 10,55 грн.;

- №24792 від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 10,55 грн.;

- №27410 від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 14 386,61 грн.;

- №32458 від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 18 341,37 грн.;

- №2109 від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 21 387,59 грн.;

- №5779 від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 21 761,69 грн.;

- №9448 від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 8 039,22 грн.

Зазначені Акти передачі-приймання теплової енергії (надання послуг) та рахунки - фактури отримані відповідачем нарочно та направлялись на адресу відповідача супровідними листами №6770/30 від 15.08.2022 (а.с.39 том1), №10297/30 від 13.12.2022 (а.с.48 том1), №10298/30 від 13.12.2022 (а.с.63, том1), №212/30 від 11.01.2023 (а.с.66 том1), №1099/30 від 14.02.2023 (а.с.69, том1), №1929/30 від 07.03.2023 (а.с.73 том1), №2776/30 від 05.04.2023 (а.с.77 том1).

Відповідач не розрахувався за поставлену теплову енергію та абонентське обслуговування, у зв`язку з чи м позивач просить суд стягнути з відповідача 199 976,08 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 по 31.03.2023, 7 744,35 грн. пені за загальний період з 01.01.2022 по 18.08.2023, 33 054,35 грн. інфляційних втрат за загальний період з січня 2022 року по серпень 2023 року, 6 365,20 грн. 3% річних за загальний період з 01.01.2022 по 18.08.2023 та 177,61 грн. заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.03.2023, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуги з постачання теплової енергії, строк дії договору, строк та порядок надання послуг, загальна вартість наданих за договором послуг, порядок оплати за надані послуги, наявність заборгованості за надані послуги, наявність оплати, наявність/ відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського Кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

З наведеного вбачається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Установлено, що позивач, як виконавець послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті розмістив Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Згідно п. 4 Типового договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги.

Так як протягом 30 днів з дня опублікування Типового договору, на адресу позивача не надходило документів про рішення власника приміщення АДРЕСА_4 про обрання моделі договірних відносин, послуга з теплопостачання споживалась відповідачем, з 01.11.2021 ОСОБА_1 вважається такою, що приєдналася до публічного договору про надання послуги і постачання теплової енергії. У позивача даний Типовий договір з відповідачем обліковується за реквізитами №423/жб від 01.11.2021 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Уфімська (нова назва вул. Військового тилу), буд. 7, прим. 29.

Позивач зазначає, що відповідач не здійснив у повному обсязі розрахунки за спожиту теплову енергію за спірний період, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість поставлену теплову енергію у розмірі 199 976,08 грн. та плата за абонентське обслуговування у розмірі 177,61 грн., що і є причиною спору.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за теплову енергію у розмірі 199 976,08 грн. за теплову енергію спожиту за період з 01.11.2021 по 31.03.2023 та плату за абонентське обслуговування у сумі 177,61 грн. за період з 01.11.2021 по 31.03.2023.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

В пункті 34 договору визначено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 199 976,08 грн. та плати за абонентське обслуговування у сумі 177,61 грн. відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію у розмірі 199 976,08 грн. та плати за абонентське обслуговування у сумі 177,61 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтями 216-217, 230-231 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Як зазначено в ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Пунктом 45 договору визначено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії, за наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженою належним чином.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 7 744,35 грн. за загальний період з 01.01.2022 по 18.08.2023.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку пені встановлено, що пеня розрахована відповідно до умов п. 45 договору, не суперечить вимогам наведених вище положень діючого законодавства в частині її нарахування. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 7 744,35 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 6 365,20 грн. за загальний період з 01.01.2022 по 18.08.2023 та інфляційні втрати у розмірі 33 054,35 грн. за загальний період з січня 2022 року по серпень 2023 року.

Перевіркою правильності нарахування 3% річних та інфляційних втрат судом помилок не встановлено.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що спір між сторонами виник щодо неналежного виконання господарського договору.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 3 709,76 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до ОСОБА_1 про стягнення 199 976,08 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 7 744,35 грн. пені, 33 054,35 грн. інфляційних втрат, 6 365,20 грн. 3% річних, 177,61 грн. заборгованості за абонентське обслуговування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ідентифікаційний код 00130850) 199 976,08 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 7 744,35 грн. пені, 33 054,35 грн. інфляційних втрат, 6 365,20 грн. 3% річних, 177,61 грн. заборгованості за абонентське обслуговування та судовий збір у сумі 3 709,76 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв