РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2023Справа № 910/12197/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс"

про стягнення 50998,84 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс", в якій просило стягнути 50998,84 грн. основної заборгованості за тимчасовим договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2016 № 8031067; зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нарахувати 3 % річних за тимчасовим договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.11.2016 № 8031067 за період з моменту припинення/закінчення воєнного стану в Україні до моменту погашення боргу відповідачем у сумі 50998,84 грн. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що позивач не набув окрім права вимоги жодних інших прав та обов`язків за договором від 01.11.2016 № 8031067. При цьому, на рахунках бухгалтерського обліку відповідача заборгованість за договором у 2021 році відсутня. У той же час, надані позивачем докази на підтвердження боргу є недопустимими, оскільки виготовлені позивачем, який не був учасником господарських операцій та не має ліцензії на постачання теплової енергії.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що саме на відповідача покладений обов`язок отримання розрахункових документів для оплати спожитої теплової енергії. Водночас, відповідачем не надано доказів проведення інвентаризації у 2021 році, у той час як у листі від 08.05.2019 № 110/905-766 відповідач визнавав заборгованість за договором.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.2016 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» (перейменоване з 01.01.2019 в AT «Київенерго», та з 09.08.2019 - в АТ«К.ЕНЕРГО») та Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (споживач) укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8031067, відповідно до умов пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі.

Відповідно до пп. 2.2.2 п. 2.2 договору постачальник зобов`язався щомісячно оформляти для споживача: - величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігакалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком споживача за розрахунковий період (місяць); - рахунок-фактуру, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок; - акт звіряння розрахунків; - акт приймання-передавання товарної продукції.

Згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3 договору споживач зобов`язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у Додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку 2.

У пункті 4.1 договору зазначено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.06.2017 року.

Листом від 19.06.2017 № 110/013-444 відповідач просив ПAT «Київенерго» продовжити дію тимчасового договору від 01.11.2016 № 8031067, у відповідь на який останнє листом від 03.08.2017 № 050КЕК/15/12/6407 надало погодження щодо продовження дії до 15.06.2018 року.

У додатку 2 "Тарифи та порядок розрахунків" до договору сторони визначили порядок розрахунків за теплову енергію, зокрема в пункті 9 узгоджено, що споживач щомісяця з 12 по 15 число отримує в РТМ «Голосієво» за адресою: Ямська, 18/20, оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання - передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Відповідно до пункт 10 додатку 2 до договору споживач на розрахунковий рахунок постачальника, відкритий у філії - Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк"(код банку 322669), щомісячно: забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунком, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок постачальника; до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком за кожною тарифною групою окремо.

25.08.2021 відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 відбувся електронний аукціон з продажу майна (право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги) в процедурі банкрутства Акціонерного товариства "К.Енерго", порушеній Господарським судом Донецької області у справі № 905/1965/19.

Переможцем аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальність "Спортсервіс-СТМ" (після перейменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" ).

Згідно з Актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 АТ "К.Енерго" передало, а ТОВ "Спортсервіс-СТМ" прийняло майно, що є предметом продажу на аукціоні №UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту 71, який відбувся 25.08.2021, а саме право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічного очищення води) на суму 241 900 394,18 грн.

У пункті 511 додатку № 1 до вищенаведеного акту зазначено про включення до загального переліку відступленої дебіторської заборгованості, заборгованості Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" за договором від 01.11.2016 № 8031067 на суму 50998,84 грн.

До матеріалів справи позивачем надано дублікати облікових карток за період жовтень 2017 року - квітень 2018 року та довідку про стан розрахунків за спожиту від АТ«К.ЕНЕРГО» теплоенергію КП "Житло-Сервіс" за договором від 01.11.2016 № 8031067 у період з 01.11.2016 по 01.01.2021 за підписом директора СВП «КЕК «АТ«К.ЕНЕРГО».

Також позивачем долучено повідомлення про зміну кредитора від 09.11.2021, що підтверджується копією фіскального чеку від 10.11.2021, в якому зазначено, що позивач є правонаступником ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" (після перейменування - АТ "К.ЕНЕРГО") згідно з результатом торгів у процедурі банкрутства АТ "К.ЕНЕРГО" щодо заборгованості відповідача, зокрема за Договором від 01.11.2016 № 8031067 у сумі 50998,84 грн., яку просив сплатити на банківський рахунок позивача.

У відповідь на повідомлення позивача, відповідач листом №110/306-1774 від 13.12.2021 повідомив позивача про необхідність надання доказів набуття прав вимоги.

Листом від 29.12.2021 позивач направив відповідачу документи на підтвердження набуття права вимоги, а саме: копії протоколу електронних торгів № UA-PS-2021-08-10-000016-3, акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021, витяг з додатку до акту придбання майна аукціоні.

Також позивачем долучено вимогу від 12.08.2022 № 23-К до відповідача про сплату заборгованості, зокрема, за договором від 01.11.2016 № 8031067. Проте, докази направлення такої вимоги до матеріалів справи не надано.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, до позивача перейшли права вимоги до відповідача щодо погашення заборгованості за договором від 01.11.2016 № 8031067 на суму 50998,84 грн.

Суд зауважує, що протокол аукціону про визнання переможцем учасника торгів та акт про придбання майна на аукціоні є достатньою правовою підставою для набуття цих прав.

Відповідно до частини 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Щодо заперечень відповідача проти наявності заборгованості перед позивачем, що слідує, зокрема, із даних бухгалтерського обліку відповідача за 2021 рік, суд зауважує наступне.

Із умов договору від 01.11.2016 № 8031067 убачається, що обов`язок з отримання табуляграми фактичного споживання теплової енергії за попередній період та акту звірки покладено саме на відповідача, який оформлює вказані документи і повертає один примірник постачальнику.

При цьому, відповідачем доказів не отримання ним на суму боргу теплової енергії за період жовтень 2017 року - квітень 2018 року до матеріалів справи не долучено.

У свою чергу, позивачем надано до матеріалів справи лист від 08.05.2019 № 110/905-766 із інформацією щодо заборгованості КП "Житло-Сервіс" за послуги з теплопостачання перед ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" станом на 10.05.2019, яка підписана головним бухгалтером Оксаною Степаненко, бухгалтером Лілією Зінченко, та скріплена печаткою КП "Житло-Сервіс", зі змісту якої слідує, що за договором від 01.11.2016 № 8031067 сума заборгованості складає 1118883,10 грн.

До того ж, як слідує з довідки про стан розрахунків за спожиту від АТ«К.ЕНЕРГО» теплоенергію КП "Житло-Сервіс" за договором від 01.11.2016 № 8031067 за підписом директора СВП «КЕК «АТ«К.ЕНЕРГО», борг відповідача станом на 01.05.2019 складав 1118883,10 грн., однак протягом червня-липня 2019 року відповідачем сплачено 1067884,26 грн., у зв`язку з чим станом на 01.08.2019 залишок боргу складав 50998,84 грн.

Судом прийняті до уваги доводи відповідача про те, що наразі станом на 01.01.2023 за даними бухгалтерського обліку відповідача заборгованість за договором від 01.11.2016 № 8031067 відсутня, про що свідчить оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за 2021 рік.

Натомість, відповідачем на підтвердження погашення в повному обсязі визнаної відповідачем станом на 10.05.2019 заборгованості жодних первинних документів не надано, зокрема, виписки по рахунку відповідача, платіжних доручень чи квитанцій про сплату грошових коштів на корить постачальника (ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" чи позивача), тощо.

Отже, за відсутності первинних документів на підтвердження погашення відповідачем залишку заборгованості за договором від 01.11.2016 № 8031067 у сумі 50998,84 грн., сама лише бухгалтерська довідка від 28.08.2023 № 110/306-1090 не може бути належним доказом підтвердження погашення боргу в повному обсязі.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку задовольнити позов у повному обсязі.

Інші доводи сторін судом ураховані, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статі 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Щодо прохання позивача зобов`язати орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення нарахувати 3% річних за період з моменту припинення/закінчення воєнного стану в Україні до моменту погашення боргу відповідачем, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що зазначення в рішенні суду про нарахування відповідних відсотків до моменту виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

При цьому судом ураховано, що позивачем пред`явлено позовні вимоги лише про стягнення з відповідача суми основного та нарахування відсотків або пені в позові не заявлено.

Отже, судом не встановлювалися в даному рішенні обставини щодо можливості нарахування на суму основного боргу відсотків або пені, відтак суд дійшов висновку відмовити в задоволенні вимоги про зобов`язання органу (особи), що здійснюватиме примусове виконання рішення, нараховувати 3% річних за період з моменту припинення/закінчення воєнного стану в Україні до моменту погашення боргу відповідачем.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 25-Б; ідентифікаційний код 31025659) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13; ідентифікаційний код 32826328) 50998 (п`ятдесят тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн. 84 коп. заборгованості, а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова