ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року м. Дніпро Справа № 904/396/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Чередко А.Є.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

представники сторін:

від позивача: Саранюк В.М., посвідчення №1921 від 31.10.2017 р., адвокат

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача -2:не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 р.

( суддя Мілєва І.В., м. Дніпро, повний текст рішення складено 11.08.2023 р.)

у справі

за позовом

Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",

м. Київ

до відповідача -1:

Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго"

Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровська область, м. Перещепине,

до відповідача -2:

Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго"

Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровська область, смт. Солоне,

про солідарне стягнення 2 130 436,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради та Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради про солідарне стягнення 2 130 436,91 грн., з яких: 1 162 531,56 грн. основний борг, 88 833,07 грн. пеня, 165 047,40 грн. 3% річних, 714 024,88 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем -1 умов договору про постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 від 06.09.2017 р. та договору про постачання природного газу № 3039/1718-БО-3 від 06.09.2017 р.. Оскільки орган управління майном та головне підприємство визначили ДП "Солонетеплоенерго" правонаступником ДП "Перещепинетеплоенерго" внаслідок реорганізації шляхом приєднання, спір між цими юридичними особами з приводу розподілу прав та обов`язків неможливий, тому, на думку Позивача, ДП "Солонетеплоенерго" має нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з юридичною особою, яка припиняється в результаті приєднання ( ДП "Перещепинетеплоенерго" ).

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 р. позов задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 2 130 436,91 грн., з яких: 1 162 531,56 грн. основний борг, 88 833,07 грн. пеня, 165 047,40 грн. 3% річних, 714 024,88 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 31 956,55 грн.. В решті позову відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського судуДніпропетровської області в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо солідарного стягнення з Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради та прийняти нове рішення, яким стягнути солідарно з Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради та Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради 2 130 436,91 грн., з яких: 1 162 531,56 грн. основний борг, 88 833,07 грн. пеня, 165 047,40 грн. 3% річних, 714 024,88 грн. інфляційні втрати та 31 956,55 грн. витрат на сплату судового збору.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з висновком господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог Позивача до ДП Солонетеплоенерго стосовно стягнення з цього Відповідача солідарно, разом з основним боржником ( ДП Перещепинетеплоенерго ), на користь НАК Нафтогаз України 1 162 531,56 грн основного боргу, 88 833,07 грн пені, 165 047,40 грн річних, 714 024,88 грн інфляції грошових коштів та 31 956,55 грн судового збору та вважає, що при його ухваленні суд неправильно застосував норми матеріального та порушив норми процесуального права, а саме: ст. 104 ЦК України ( щодо реорганізації юридичної особи в результаті приєднання ); ст. 512 ЦК України ( щодо правонаступництва ); ст. 236 ГПК України, що виявилось у неврахуванні висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 16.06.2020 р. у справі № 910/5953/17, висновків Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 14.09.2020 р. у справі № 296/443/16-ц, Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.01.2022 р. у справі № 922/347/21; від 13.01.2023 р. у справі № 909/760/17; від 01.12.2022 р. у справі № 917/436/21; від 04.11.2020 р. у справі № 922/817/18.

Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, що заміна боржника (юридичної особи, яка припиняється шляхом реорганізації) у зобов`язанні на правонаступника можлива лише після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи, яка приєднується та її правонаступника, та не врахував висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

При цьому Скаржник зазначає, що ДП Перещепинетеплоенерго перебуває в стані припинення з 2019 року. Тобто, реорганізація ДП Перещепинетеплоенерго шляхом приєднання до ДП Солонеплоенерго на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 19.10.2018 р. № 388-14/VII триває впродовж значного проміжку часу (понад 4 роки). Однак, ані боржник ( Відповідач -1 ), ані юридична особа, до якої здійснюється приєднання ( Відповідач -2 ), не вжили жодних заходів для закінчення процедури припинення та завершення реорганізації. Цей факт з очевидністю вказує на зловживання правом з боку засновника та органу управління Відповідача -1 та Відповідача -2, що триває понад чотири роки і має на меті перешкодити задоволенню вимог кредитора.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Відповідачі не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст. 263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Чус О.В., Березкіна О.В..

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.09.2023 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 904/396/23, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для витребування матеріалів справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.09.2023 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/396/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 р. у справі № 904/396/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

08.09.2023 р. матеріали справи № 904/396/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2023 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 р. у справі № 904/396/23 залишено без руху, надано апелянту строк для надання суду доказів доплати судового збору, у розмірі 15 978 грн. 28 коп..

Від Скаржника до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.09.2023 р., у зв`язку з вирішенням питання щодо витребування матеріалів справи, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи, здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 904/2051/23, відповідно до якої визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: Кощеєв І.М., судді: Чус О.В., Березкіна О.В..

Розпорядженням керівника апарату суду від 26.09.2023 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Березкіної О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження по справі визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Чередко А.Є..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.09.2023р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 06.12.2023 р..

У зв`язку з припиненням повноважень судді Березкіної О.В., відповідно до ст. 123 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та врахувавши розпорядження керівника апарату суду від 26.09.2023р., ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023р., колегія суддів у визначеному складі, прийняла апеляційну Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 р. у справі № 904/396/23 до свого провадження.

Відповідачі не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання були повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників відповідачів.

У судовому засіданні 06.12.2023 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

06.09.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ( правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ) ( Постачальник ) та Дочірнім підприємством "Перещепинетеплоенерго" комунального підприємства Дніпротеплоенерго Дніпропетровської обласної ради ( Споживач ) було укладено Договір постачання природного газу № 3039/1718-БО-3 ( далі договір -1 ), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.7. цього договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу ( п. 2.4. договору -1 ).

Постачальник передає Споживачу у загальному потоці імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - у пунктах принмання-передачі газу на газовимірювальннх станціях, які знаходяться на кордоні України, та/або в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1. договору-1).

Приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу ( п. 3.7 договору- 1 ).

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу ( п. 6.1. договору -1 ).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором ( п. 8.1. договору -1).

У разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення ( п. 8.2. договору -1).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 р. до 31.03.2018 р. ( включно ), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення ( п. 12.1. договору -1 ).

11.01.2018 р. сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору -1 ( т.1 а. с. 132 ), в якій вирішили п. 8.2. договору викласти в новій редакції: « 8.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення ».

Позивач зазначає, що на виконання умов договору -1 поставив Відповідачу -1 природний газ на загальну суму 1 123 872,47 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти приймання-передачі природного газу: від 30.11.2017 р. про поставку у листопаді 2017 року газу на суму 127 309,08 грн з ПДВ (т.1 а.с. 133 ); від 31.12.2017 р. про поставку у грудні 2017 року газу на суму 226 797,47 грн з ПДВ (т.1 а.с. 134); від 31.01.2018 р. про поставку у січні 2018 року газу на суму 271 090,44 грн з ПДВ (т.1 а.с. 135); від 28.02.2018 р. про поставку у лютому 2018 року газу на суму 235 564,98 грн з ПДВ ( т.1 а.с. 136); від 31.03.2018 про поставку у березні 2018 року газу на суму 263 110,50 грн з ПДВ ( т. 1 а.с. 137 ).

Відповідно до п. 6.1. договору -1 оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Однак, як зазначає Позивач, Відповідач -1 в порушення умов договору -1 за поставлений природний газ сплатив лише частково 20 000,00 грн, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 1 103 872,47 грн.

Відповідно до п. 8.2. договору -1 (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2018 р.) у разі прострочення Споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку із викладеним Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 84 333,36 грн за загальний період з 26.12.2017 р. по 25.10.2018 р..

Також Позивач нарахував та просить стягнути 3 % річних за період з 26.12.2017 р. по 30.11.2022 р. у розмірі 156 952,44 грн та інфляційні втрати за період з 26.06.2018 р. по 30.11.2022 р. у розмірі 679 452,64 грн.

06.09.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ( правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ) ( Постачальник ) та Дочірнім підприємством «Перещепинетеплоенерго» комунального підприємства Дніпротеплоенерго Дніпропетровської обласної ради (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 ( далі договір -2 ).

Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору ( п. 1.1 договору -2 ).

Підписаний сторонами акт приймання-передачі природного газу, відповідно до п. 3.7. цього договору, вважається узгодженням сторонами загального обсягу переданого газу у відповідному місяці постачання газу ( п. 2.4. договору -2 ).

Постачальник передає Споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які перебувають на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ ( п. 3.1. договору -2 ).

Приймання-передача природного газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку природного газу ( п. 3.7 договору -2 ).

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу ( п. 6.1. договору -2 ).

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором ( п. 8.1. договору-2).

У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 6.1. цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення ( п. 8.2. договору -2 ).

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 р. до 31.03.2018 р. ( включно ), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення ( п. 12.1. договору -2 ).

11.01.2018 р. сторони підписали додаткову угоду № 1 до договору -2 ( а. с. 177 ), в якій, серед іншого, вирішили п. 8.2. договору викласти в новій редакції: « 8.2. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення ».

Позивач зазначає, що на виконання умов договору-2 поставив Відповідачу -1 природний газ на загальну суму 1 695 708,92 грн, на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками акти приймання передачі природного газу: від 30.11.2017 р. про поставку у листопаді 2017 року газу на суму 200 002,74 грн з ПДВ ( т.1 а. с. 180 ); від 31.12.2017 р. про поставку у грудні 2017 року газу на суму 321 421,75 грн з ПДВ ( т. 1 а. с. 181 ); від 31.01.2018 р. про поставку у січні 2018 року газу на суму 414 956,02 грн з ПДВ ( т.1 а. с. 182 ); від 28.02.2018 р. про поставку у лютому 2018 року газу на суму 360 224,35 грн з ПДВ ( т. 1 а. с. 183 ); від 31.03.2018 р. про поставку у березні 2018 року газу на суму 399 104,06 грн з ПДВ ( т. 1 а. с. 184 ).

Відповідно до п. 6.1. договору -2 оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Однак, як зазначає Позивач, Відповідач -1 в порушення умов договору -2 за поставлений природний газ сплатив частково на суму 1 637 049,83 грн, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 58 659,09 грн.

Відповідно до п. 8.2. договору-2 ( в редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2018 р. ) у разі прострочення Споживачем оплати згідно п. 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку із викладеним Позивач нарахував та просить стягнути пеню у розмірі 4 499,71 грн за загальний період з 26.04.2017 р. по 25.10.2018 р..

Також Позивач нарахував та просить стягнути 3 % річних за період з 26.04.2018 р. по 30.11.2022 р. у розмірі 8 094,96 грн та інфляційні втрати за період з 26.04.2018 р. по 30.11.2022 р. у розмірі 34 572,24 грн.

Позивач зазначає, що Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" є юридичною особою, що утворена 28.09.2001 р. ( запис про державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 20.01.2006 № 0000488 ). ДП "Перещепинетеплоенерго" засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, перебуває в управлінні Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради" ( ідентифікаційний код 30982775 ) (далі - Головне підприємство) та Дніпропетровської обласної ради (далі - Орган управління майном).

Рішенням Дніпропетровської обласної ради № 388-14/VІІ від 19.10.2018 р. (т.1 а.с. 159) надано згоду на реорганізацію ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради та погоджено персональний склад комісії з реорганізації цієї юридичної особи ( п. 28, 29 рішення ).

Наказом Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради» № 0122 від 04.09.2019 р. ( т.1 а.с. 160 ) на підставі рішення Дніпропетровської обласної ради № 388-14/VII від 19.10.2018 р. з метою оптимізації структури дочірніх підприємств КП "Дніпротеплоенерго" ДОР припинено юридичну особу - Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради» шляхом його приєднання до Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради».

На підставі вказаного рішення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців державним реєстратором чинено запис від 04.09.2019 р. № 2002575 про припинення ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом реорганізації.

Позивач стверджує, що у жовтні 2019 року він, як кредитор ДП "Перещепинетеплоенерго", надіслав на адресу комісії з реорганізації вимогу № 14/7-278-19 від 25.10.2019 р. про сплату боргу у сумі 1 928 711,39 грн. Однак, відповіді на зазначену вимогу комісія з реорганізації ДП "Перещепинетеплоенерго" кредитору не надала.

У зв`язку з цим Позивач у грудні 2019 року звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про зобов`язання ДП "Перещепинетеплоенерго" включити грошові вимоги позивача в сумі 1 928 711,39 грн до передавального акта.

Рішенням Господарський суд Дніпропетровської області від 03.06.2020 р. по справі № 904/6207/19 позов НАК "Нафтогаз України" задоволено. Зобов`язано Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради в особі комісії з припинення Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради включити грошові вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 1 928 711,39 грн до передавального акту.

Позивач стверджує, що ДП "Перещепинетеплоенерго" на день подання позову рішення суду не виконало.

Оскільки, як зазначає Позивач, рішення Дніпропетровської обласної ради № 388-14/VІІ від 19.10.2018 р. в частині надання згоди на реорганізацію ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до ДП "Солонетеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР є чинним, ДП "Солонетеплоенерго" як юридична особа, що визначена органом управління комунальним майном, в силу універсального правонаступництва є правонаступником ДП "Перещепинетеплоенерго" за усіма його правами та обов`язками.

Позивач зазначає, що є кредитором ДП "Перещепинетеплоенерго" та має до цього Боржника грошові вимоги, що виникли внаслідок невиконання ( неналежного виконання ) Боржником зобов`язань з оплати за поставлений природний газ згідно з умовами договорів постачання природного газу, а саме: від 20.09.2016 р. № 4644/1617-ТЕ-3 - на суму 270 217,45 грн ( підтверджено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2018 р. у справі № 904/4564/18 ); від 27.10.2016 р. № 4827/1617-БО-3 - на суму 22 918,48 грн ( підтверджено рішеннями Господарського суду Дніпропетровської області від 20.09.2012 р. у справі № 904/4531/18 ); від 06.09.2017 р. № 3038/1718-ТЕ-3 - на суму 105 826,00 грн; від 06.09.2017 № 3039/1718-БО-3 - на суму 2 024 610,91 грн.

Позивач стверджує, що станом на 30.11.2022 р. загальний розмір грошових вимог НАК "Нафтогаз України" до ДП "Перещепинетеплоенерго" складає 2 423 572,87 грн, з яких: 293 135,93 грн - грошові вимоги, щодо яких існують рішення судів про стягнення коштів з боржника, 2 130 436,91 грн - грошові вимоги, що визнані правомірними на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2020 р. у справі 904/6207/19 ( про зобов`язання включити до передавального акт а), однак припис суду про стягнення коштів відсутній.

З огляду на викладене, оскільки орган управління майном та головне підприємство визначили ДП "Солонетеплоенерго" правонаступником ДП "Перещепинетеплоенерго" внаслідок реорганізації шляхом приєднання, спір між цими юридичними особами з приводу розподілу прав та обов`язків неможливий, тому, на думку Позивача, ДП "Солонетеплоенерго" має нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з юридичною особою, яка припиняється в результаті приєднання ( ДП "Перещепинетеплоенерго" ).

Позивач вважає, що через зловживання правом з боку органу управління майном та головного підприємства його права, як кредитора, за грошовими зобов`язаннями є порушеними, тому звертається до суду з позовом про стягнення з відповідачів солідарно коштів сумі 2 130 436,91 грн ( у частині грошових вимог, щодо яких рішення суду про стягнення коштів не ухвалювалось ).

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Причиною виникнення спору зі справи за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, Дніпропетровська область та Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради, щодо наявності чи відсутності підстав для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем -1 зобов`язання за Договорами постачання природного газу від 06.09.2017 р. № 3039/1718-БО-3 та № 3038/1718-ТЕ-3 укладених між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ( правонаступником якого є Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" ) ( Постачальник ) та Дочірнім підприємством "Перещепинетеплоенерго" комунального підприємства Дніпротеплоенерго Дніпропетровської обласної ради ( Споживач ).

Предметом апеляційного оскарження у справі є судове рішення попередньої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної заяви щодо солідарного стягнення з Дочірнього підприємства "Солонетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради означеної суми боргу. В іншій частині судове рішення господарського суду жодною із сторін спору не оскаржуються.

Рішення суду в оскаржуваній частині мотивоване тим, що Позивач належними та достовірними доказами не довів наявність підстав для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, а також наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно стягнення заборгованості з Відповідача -2.

Коллегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Як зазначалося раніше, позовні вимоги обгрунтовані тим, що Позивач є кредитором ДП "Перещепинетеплоенерго" та має до цього боржника грошові вимоги, що виникли внаслідок невиконання (неналежного виконання) боржником зобов`язань з оплати за поставлений природний газ згідно з умовами договорів постачання природного газу. Оскільки орган управління майном та головне підприємство визначили ДП "Солонетеплоенерго" правонаступником ДП "Перещепинетеплоенерго" внаслідок реорганізації шляхом приєднання, спір між цими юридичними особами з приводу розподілу прав та обов`язків неможливий, тому, на думку Позивача, ДП "Солонетеплоенерго" має нести солідарну відповідальність перед кредитором разом з юридичною особою, яка припиняється в результаті приєднання (ДП "Перещепинетеплоенерго").

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Як вбачається з відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Дочірнє підприємство "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради перебуває в стані припинення ( 04.09.2019 р., 2002575 ), засновниками ( учасниками ) або уповноваженим ними органом Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради до Реєстру внесено рішення щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов`язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов`язання, або забезпечення виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом ( ч. 1 ст. 107 ЦК України ).

Після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються сторонами ( ч. 2 ст. 107 ЦК України).

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 107 ЦК України ).

Порушення положень частин другої та третьої цієї статті є підставою для відмови у внесенні до єдиного державного реєстру запису про припинення юридичної особи та державній реєстрації створюваних юридичних осіб - правонаступників ( ч. 4 ст. 107 ЦК України ).

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення ( ч. 5 ст. 104 ЦК України ).

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у разі приєднання юридичних осіб здійснюється державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті приєднання, та державна реєстрація змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються. Приєднання вважається завершеним з дати державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої приєднуються.

Відповідно до листа Дніпропетровської обласної ради № ВИХ-1092/0/2-23 від 18.05.2023 р. ( т. 2 а. с. 4 ) спірний передавальний акт Дніпропетровською обласною радою не затверджувався.

Докази затвердження у встановленому законом порядку передавального акту в матеріалах справи відсутні.

В той же час, станом на 11.08.2023 р. запис про припинення юридичної особи Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не внесено.

З огляду на викладене, враховуючи норми чинного законодавства України, господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що не внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго", а також змін до відомостей, щодо правонаступництва юридичної особи - ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР, свідчить про те, що процедура реорганізації (приєднання) Дочірнього підприємства "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради наразі не є завершеною. Таким чином, до моменту припинення юридичної особи ДП "Перещепинетеплоенерго" Комунального підприємства "Дніпротеплоенерго" Дніпропетровської обласної ради є правоздатною і дієздатною юридичною особою і може бути, зокрема Відповідачем у суді. Кредитор, в той же час, може вимагати від такої юридичної особи виконання зобов`язань.

Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання ( ч. 1 ст. 541 ЦК України ).

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Зобов`язання з множинністю осіб можуть мати солідарний характер. При чому солідарною може бути як вимога кредиторів, так і обов`язок боржників. За правилами ст. 541 Цивільного кодексу України солідарні зобов`язання виникають тільки у випадках, встановлених договором або законом. Приватним випадком законного солідарного зобов`язання є ситуація, коли предмет зобов`язання є неподільним. Сторони можуть домовитися в договорі про надання зобов`язанню солідарного характеру. Випадки солідарних зобов`язань передбачені і в Цивільному кодексі України. Так, наприклад, відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Ст. 1190 ЦК України передбачає, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим, тощо.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 р. у справі № 638/18231/15-ц ( Провадження № 14-712 цс 19 ) зазначила, що зміст ст. 541 ЦК України, свідчить про те, що солідарне зобов`язання виникає лише у випадках, встановлених договором або законом. Тобто солідарні зобов`язання виникають лише у випадках, передбачених договором чи актом чинного законодавства ( див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 243/10982/15-ц ( провадження № 14-81 цс 18 ), від 20.06.2018 р. у справі № 308/3162/15-ц ( провадження № 14-178 цс 18 ), від 12.09.2018 р. у справі № 569/96/17 ( провадження № 14-386 цс 18 ), від 23.01.2019 р. у справі № 712/21651/12) (провадження № 14-526 цс 18)).

Як слушно зазначив місцевий господарський суд - в даному випадку законом не встановлено солідарного зобов`язання відповідачів стосовно виконання обов`язків за договорами -1, -2. Договором про постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 від 06.09.2017 р. та договором про постачання природного газу № 3039/1718-БО-3 від 06.09.2017 р. не встановлено можливості/обов`язку відповідачів солідарно відповідати за порушення зобов`язань за ними. Відповідач -2 не є стороною спірних договорів. Докази укладення між сторонами договору поруки в матеріалах справи відсутні.

Рішення Дніпропетровської обласної ради № 388-14/VIII від 19.10.2018 р., відповідно до якого надано згоду КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" на реорганізацію ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР", та погоджено комісію з реорганізації ДП "Перещепинетеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" шляхом приєднання до ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" не є належним доказом, який свідчить про виникнення солідарного зобов`язання відповідачів -1, -2 стосовно виконання обов`язків за договорами про постачання природного газу № 3038/1718-ТЕ-3 від 06.09.2017 р. та № 3039/1718-БО-3 від 06.09.2017 р..

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що Позивач належними та достовірними доказами не довів наявність підстав для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів -1, -2, а також наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно стягнення заборгованості з Відповідача -2.

Крім того, місцевим господарським судом було роз`яснено Скаржнику, що у випадку, коли реорганізація ДП "Перещепинетеплоенерго" шляхом приєднання до ДП "Солонтеплоенерго" КП "Дніпротеплоенерго" ДОР" буде завершена, Позивач, за наявності документального підтвердження вказаних обставин, не позбавлений права звернутися до суду із заявою про заміну боржника правонаступником у даній справі чи заміну сторони виконавчому провадженні.

Посилання Скаржника в апеляційній скарзі на постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 910/5953/17, Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2020 р. у справі № 296/443/16-ц, від 20.01.2022 р. у справі № 922/347/21, від 13.01.2023 р. у справі № 909/760/17, від 01.12.2022 р. у справі № 917/436/21, від 04.11.2020 р. у справі № 922/817/18 відхиляються судом апеляційної інстанції, оскільки правові позиції Верховного Суду, викладені у названих постановах, не є релевантними до обставин цієї справи та відповідні судові рішення приймалися за іншої фактично-доказової бази.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" .

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.08.2023 р. у справі № 904/396/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 07.12.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя А.Є.Чередко