ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"22" листопада 2023 р. Справа№ 753/16875/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Михайленко С.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва

у справі № 753/16875/21 (суддя Демидов В.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»

про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 20 червня 2020 року нею отримано копію наказу від 14 травня 2020 року № 14-к, про її звільнення з посади заступника голови правління з 14 травня 2020 року у зв`язку з припиненням повноважень, згідно пункту 5 статті 41 КЗпП України, отже вона має право на виплату вихідної допомоги у розмірі 378 044 грн 10 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 15 травня 2020 року по день винесення судового рішення.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року відмовлено в позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22 лютого 2022 року скасовано. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - закрито.

За заявою ОСОБА_1 ухвалою Київського апеляційного суду від 09.09.2022 скеровано справу №753/16875/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до Господарського суду міста Києва, як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд цього спору.

22.09.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла справа №753/16875/21 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

Рішенням господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 753/16875/21 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що роботодавцем проведено повний розрахунок з ОСОБА_1 та виплачено їй вихідну допомогу у квітні 2020 року.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за нез`ясуванням обставин, що мають значення для справи та недоведеності обставин, які суд визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають обставинам справи.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказував, що з наданого відповідачем платіжного доручення № 5479 від 06.04.2020 не вбачається, що позивачу була виплачена вихідна допомога саме у розмірі шестимісячного середнього заробітку. Апелянт вважав, що висновки суду про належне виконання відповідачем своїх зобов`язань є неспроможними, оскільким розмір вихідної допомоги відповідно до ст. 44 КЗпП України та п. 4.5 контраку від 19.09.2017 № 30 у випадку її нарахування та виплати на день прийняття наказу Фонду державного майна України від 19.03.2020 № 513 складає 526632,96 грн., отже з урахуванням часткової оплати вихідної допомоги в розмірі 136206 грн., відповідач мав сплатити 390426,96 грн., згідно з ч. 1 ст. 116 КЗпП у день звільнення позивача.

Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022, яке обґрунтоване тим, що повний текст рішення апелянтом отримано 03.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням ПАТ «Укрпошта».

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

Матеріали справи № 753/16875/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2022 у справі № 753/16875/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

17.04.2023 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, з якої вбачається що ним усунуто недоліки апеляційної скарги, про які вказано в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 29.03.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва від 15.12.2022 у справі № 753/16875/21; призначено апеляційний розгляд справи № 753/16875/21 в судовому засіданні на 14.06.2023 о 13 год. 00 хв.; учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

12.06.2023 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, в якій він просив суд продовжити строк для надання відзиву на апеляційну скаргу та відкласти розгляд справи № 753/16875/21 у межах розумного строку. Вказана заява обґрунтована тим, що Товариство не може з технічних причин увійти до електронного кабінету (Електронний суд), створеного працівником Товариства, який на даний момент звільнений. Тож ухвала про відкриття провадження у справі надійшла на електронну пошту Товариства лише 08.06.2023, і ця обставина зумовила неможливість для Товариства подати заперечення на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 відмовлено Акціонерному товариству «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» у задоволенні заяви про відкладення розгляду справи в частині продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та відкладено апеляційний розгляд справи № 753/16875/21 на 19.07.2023 на 13 год. 45 хв.

У судовому засіданні 19.07.2023 оголошено перерву у справі № 753/16875/21 до 04.10.2023 о 12:год.15 хв.

На підставі службової записки головуючої судді Кропивної Л.В. розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4006/23 від 04.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку із перебуванням судді Барсук М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для апеляційного розгляду справи № 753/16875/21 визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

У судовому засіданні 04.10.2023 оголошено перерву у справі № 753/16875/21 до 22.11.2023 о 12 год. 30 хв.

Заслухавши доводи представників сторін, розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги та закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Стаття 124 Конституції України визначає, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У частині першій статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

У пункті 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

У постанові від 15 вересня 2020 року у справі № 205/4196/18 (провадження № 14-670цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що «під час розгляду спору щодо розірвання трудового договору (контракту) за пунктом 5 статті 41 КЗпП України матиме значення не наявність підстав для припинення повноважень (звільнення) посадової особи, а дотримання органом управління (загальними зборами, наглядовою радою) передбаченої цивільним законодавством й установчими документами юридичної особи процедури ухвалення рішення про таке припинення. Тому Велика Палата Верховного Суду виснувала те, що для визначення юрисдикції суду для розгляду ініційованого звільненим з посади керівником юридичної особи (її виконавчого органу) спору з цією юридичною особою, її власником (органом, уповноваженим здійснювати від імені власника управління такою особою) про законність звільнення цього керівника (припинення його повноважень або усунення від посади), слід враховувати таке. За правилами цивільного судочинства треба розглядати спори, в яких позивач оскаржує законність розірвання з ним трудового договору з підстав, передбачених КЗпП України, крім такого розірвання за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (припинення повноважень за частиною третьою статті 99 ЦК України). До юрисдикції господарського суду належать спори, в яких позивач, повноваження якого як керівника юридичної особи (її виконавчого органу) припинені за частиною третьою статті 99 ЦК України, пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, оскаржує законність дій органу управління юридичної особи (загальних зборів, наглядової ради) з такого припинення повноважень (звільнення).

До 28 березня 2014 року, коли відповідно до підпункту 1 пункту 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення правового регулювання діяльності юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 10 жовтня 2013 року набрала чинності нова редакція пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), юрисдикція господарського суду поширювалася на вищевказані спори за участю господарських товариств, а з 28 березня 2014 року - за участю будь-яких юридичних осіб».

Аналогічні висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13 жовтня 2020 року у справі № 683/351/16-ц (провадження № 14-113цс20) та від 23 лютого 2021 року у справі № 753/17776/19 (провадження № 14-163цс20).

Утім питання незаконності та скасування наказу Акціонерного товариства «Об`єднана гірнично-хімічна компанія» про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди були предметом розгляду справі Дарницького районного суду № 753/10990/20, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Фонд державного майна України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 753/10990/20 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 22 лютого 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 липня 2021 року скасовано. Провадження у справі закрито.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2022 року справу № 753/10990/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірнично-хімічна компанія», третя особа - Фонд державного майна України, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди передано для продовження розгляду до господарського суду м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08 червня 2022 року у справі № 753/10990/20 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірнично-хімічна компанія», третя особа - Фонд державного майна України, про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди до розгляду та відкрито провадження у справі.

Водночас Постановою Київського апеляційного суду від 30 серпня 2022 року у справі № 753/16875/21 до Господарського суду міста Києва передано спір за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Закриваючи провадження у цій справі, суд апеляційної інстанції зазначив, що даний спір має розглядатися за правилами господарського судочинства, як похідний, оскільки на розгляді Господарського суду міста Києва перебуває інша справа (№ 753/10990/20) предметом якої є оскарження ОСОБА_1 законності розірвання з нею трудового договору за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України (розірваного у зв`язку з припиненням повноважень позивача, як посадової особи АТ «ОГХК»).

Похідні вимоги, за висновками Київського апеляційного суду є ті, що належать до розгляду з основними вимогами.

Однак, ані ОСОБА_1 , ані її представник не скористалися правом на подання клопотання про спільний розгляд справ № 753/16875/21 та 753/10990/20 в одному провадженні.Обидва спори розглянуті судом окремо одне від одного.

За таких обставин, розгляд господарським судом окремої вимоги ОСОБА_1 про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суперечило правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц, Касаційного цивільного суду від 09.06.2021 у справі № 213/817/20, Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, адже такий спір, якщо його не поєднано з вимогою при визнання незаконним наказу про звільнення належить до юрисдикції цивільних судів.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

Згідно з ч.1, 2 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не впливають на необхідність закриття провадження у справі в порядку п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 753/16875/21 задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду м. Києва у справі № 753/16875/21 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в порядку п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Керуючись ст.ст.20, 231, 269, 270, 273, 275, 278, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 753/16875/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва у справі № 753/16875/21 - скасувати.

3. Провадження у справі № 753/16875/21 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - закрити.

4. Матеріали справи № 753/16875/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 11.12.2023.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко