ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. Справа №907/661/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Матущак О.І.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Михайлишин С.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз (вх. № ЗАГС 01-05/2548/23 від 08.08.2023)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.06.2023 (суддя Пригара Л.І., повний текст рішення виготовлено 14.07.2023)

у справі № 907/661/21

за позовом: Акціонерного товариства Укртрансгаз (надалі АТ Укртрансгаз), м. Київ,

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз (надалі АТ Закарпатгаз, м. Ужгород Закарпатської області,

про стягнення заборгованості

за участю учасників справи:

від позивача:Мельник О.І.

від відповідача: Ландовська М.В.

ВСТАНОВИВ:

АТ Укртрансгаз звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до АТ Закарпатгаз про стягнення заборгованості в розмірі 5 499 033,60 грн з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності, 665 446,92 грн пені, 560 920,50 грн інфляційних нарахувань та 258 726,77 грн трьох процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем умов договору транспортування природного газу № від 17.12.2015 в частині оплати за перевищення замовленої потужності.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.06.2021 у справі №907/661/21 позов задоволено частково. Стягнуто з АТ Закарпатгаз на користь АТ Укртрансгаз 5 499 033,60 грн заборгованості з оплати за перевищення замовленої (договірної) потужності, 664 492,57 грн пені, 560 920,50 грн інфляційних нарахувань та 258 281,74 грн 3% річних, а також 104 740,93 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи дане рішення, місцевий господарський суду виходив з того, що при укладенні договору № від 17.12.2015 та додаткової угоди №1 від 29.11.2017 до нього, сторони узгодили можливість замовлення відповідачем потужності (можливість отримання послуги) та визначили підстави і порядок виникнення обов`язку з оплати у випадку, коли обсяг використаної потужності перевищує обсяг договірної потужності за результатами звітного місяця, а отже, досягли згоди щодо цієї істотної умови договору. Матеріалами справи підтверджується факт перевищення відповідачем замовленої (договірної) потужності, зокрема, актами наданих послуг та звітами про використання замовленої потужності за період із травня по грудень 2019 року, які є належними та допустимими доказами наданих послуг на суму 5 499 033,60 грн. Водночас відповідачем належних та допустимих доказів про оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності за період травень - грудень 2019 року суду не надано. Враховуючи факт прострочення грошового зобов`язання, суд, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 664 492,57 грн, інфляційних нарахувань в розмірі 560 920,50 грн та 3% річних в розмірі 258 281,74 грн. В решті стягнення пені та 3 % річних відмовлено, позаяк вимоги в цій частині розраховані АТ Укртрансгаз безпідставно.

Не погодившись з вказаним рішенням, АТ «Закарпатгаз» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, судове рішення винесено з неповним з`ясуванням усіх обставин справи, а відтак просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що між сторонами спору відсутні договірні відносини, які би врегульовували надання послуги договірної потужності у 2019 році, оскільки додатки 1 та 2 до договору не укладалися, і такі додатки відсутні. Відтак, не може виникати заборгованість на підставі договору, якщо такий вид послуг самим договором не передбачено. Оскільки з 01.05.2019 по 31.12.2019 між сторонами спору були відсутні будь-які договірні відносини, які би врегульовували надання послуги договірної потужності у відповідності до діючого з 01.05.2019 порядку надання таких послуг, а договором 2015 така послуга не передбачена, то, на думку апелянта, АТ «Укртрансгаз» не має права стягувати з АТ «Закарпатгаз» перевищення замовленої потужності за кожен день газового місяця. Також апелянт звертає увагу на те, що оскільки договором не передбачено використання інформаційної платформи, то усі документи (звіти, акти, рахунки, тощо) підлягали направленню на адреси, зазначені в п. 19.4 договору. Проте, такі дії позивачем вчинено не було, а дані передані через інформаційну платформу не можуть вважатися офіційно врученим. Такі документи складені АТ «Укртрансгаз» в односторонньому порядку без погодження АТ «Закарпатгаз». Відтак, за відсутності дотримання позивачем п.8.4 договору, відсутні підстави для оплати заборгованості та нарахування штрафних санкцій.

Представник скаржника в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Представник АТ «Укртрансгаз» в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги АТ «Закарпатгаз» заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу (зареєстрований в канцелярії суду за вх№ 01-04/6474/23 від 26.09.2023), просить суд оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

17.12.2015 між АТ «Укртрансгаз» (оператор) та АТ «Закарпатгаз» (замовник) укладено договір транспортування природного газу №, згідно із умовами якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену у цьому договорі вартість таких послуг (а.с 26-31 том І).

Послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 2.3 договору послуги, які можуть бути надані замовнику за цим договором: послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності); послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування); послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка 1 (розподіл потужності) та/або додатка 2 (транспортування) до цього договору.

Відповідно до п. 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюються відповідно до вимог Кодексу.

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Додатки 1, 2, 3 є невід`ємною частиною цього договору. При цьому, додаток 3 укладається у випадку, коли замовником послуг є оператор газорозподільної системи, прямий споживач, газодобувне підприємство або виробник біогазу (п. 2.8 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено обов`язок оператора, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом та чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2 договору оператор має право, зокрема, стягувати із замовника додаткову плату у разі перевищення розміру договірної потужності та/або за недотримання вимог щодо якості газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; не перевищувати замовлені потужності, визначені в цьому договорі; здійснити додаткову оплату оператору у разі перевищення розміру договірної потужності та/або недотримання параметрів якості природного газу, який передається ним в газотранспортну систему, в порядку, визначеному цим договором.

У п. 5.1 договору вказано, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи та визначення і перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу та з урахуванням цього договору.

Згідно із п. 5.4 окремим додатком 3 до цього договору між оператором та замовником, який є оператором газорозподільної системи/прямим споживачем/газовидобувним підприємством /виробником біогазу, інших видів газу з альтернативних джерел, визначається перелік комерційних вузлів обліку газу, встановлених на всіх фізичних точках входу/виходу до відповідного замовника.

Відповідно до пункту 5.5 договору на кожну фізичну точку входу/виходу до/з газотранспортної системи складається акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, який має містити схему потоків газу через вузол обліку природного газу (далі ВОГ), його місце розташування на схемі, межу балансової належності та за необхідності схематичне позначення іншого обладнання чи засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ).

Оператор забезпечує наявність відповідних потужностей в точках входу до газотранспортної системи або в точках виходу з газотранспортної системи згідно з додатком 1 до цього договору (розподіл потужності). Розподіл потужності здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу. (п. 6.1, п. 6.2 договору).

Надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті (п. 6.3 договору).

За змістом п. 7.1, 7.2 договору вартість послуг розраховується: - розподіл потужності за тарифами, які встановлюються Регулятором; - транспортування за тарифами, які встановлюються Регулятором; - балансування - за фактичною вартістю, яка визначається відповідно до порядку, встановленого Кодексом. Оператор розміщує інформацію про чинні тарифи та базову ціну газу на своєму веб-сайті: www.utg.ua.

Згідно із п. 7.3 договору тарифи, передбачені пунктом 7.1 цього розділу, є обов`язковими для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо їх встановлення. Визначена на їх основі вартість послуг застосовується сторонами при розрахунках за послуги згідно з умовами цього договору.

Величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначних у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформлюється додатком 1 до цього договору (п. 8.1 договору).

За змістом п. 8.4 договору (а редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2017 а.с. 32-том І), у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою наведеною у даному пункті договору.

Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений пунктом 8.4 цього договору, визначається за даними оператора.

Пунктами 11.1, 11.2 договору визначено, що послуги, які надаються за цим договором, за винятком послуг балансування, оформлюються оператором і замовником актами наданих послуг. Оператор до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за газовий місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою оператора.

В силу положень п. 11.3 договору замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов`язується повернути оператору один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг визначається за даними оператора.

Між сторонами було визначено плановий обсяг фізичного транспортування природного газу замовника шляхом підписання додатку №2 до договору та перелік комерційних вузлів обліку газу, фактично встановлених у пунктах приймання-передачі газу, що є додатком №3 до договору (а.с. 34-35 том І).

Водночас доказів підписання сторонами додатку №1 до договору матеріали справи не містять.

За результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за травень-грудень 2019 року, позивач встановив величину використаних відповідачем обсягів потужності точок входу/виходу, а саме: за період з травня 2019 по грудень 2019 загальним обсягом 29 152 796,09 куб.метрів. При цьому позивач зазначає, що оскільки відповідач не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу (п.6 глави 1 розділу XI Кодексу ГТС), а вся потужність яка була йому надана є перевищенням замовленої договірної потужності.

На виконання умов п. 8.4 договору, за результатами остаточної алокації відборів та подач відповідача, позивачем виявлено наявність у відповідача перевищення замовленої потужності у період із травня по грудень 2019 року та здійснено розрахунок вартості плати за перевищення замовленої договірної потужності у відповідному розрахунковому місяці на загальну суму 5 499 033,60 грн, про що складено й оформлено відповідні акти наданих послуг, звіти про використання замовленої потужності із розрахунками перевищення розміру фактично використаної потужності над замовленою (договірною) потужністю та виставлено АТ Закарпатгаз рахунки на оплату вартості перевищення замовленої потужності у відповідному розрахунковому місяці (а.с. 109-140 том І), а саме:

- акт наданих послуг №05-2019-/1000519 від 31.05.2019 за травень 2019 року, згідно з яким обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 4527,41867 тис.м3/добу, вартістю 853 997,93 грн;

- акт наданих послуг №06-2019-/1000619 від 30.06.2019 за червень 2019 року, відповідно до якого обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 1898,65060 тис.м3/добу, вартістю 358 138,67 грн;

- акт наданих послуг №07-2019-/1000719 від 31.07.2019 за липень 2019 року, за яким обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 2262,52678 тис.м3/добу, вартістю 426 775,90 грн;

- акт наданих послуг №08-2019-/1000819 від 31.08.2019 за серпень 2019 року, згідно з яким обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 1499,33205 тис.м3/добу, вартістю 282 816 грн;

- акт наданих послуг №09-2019-/1000919 від 30.09.2019 за вересень 2019 року, відповідно до якого обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 1599,33090 тис.м3/добу, вартістю 301 678,58 грн;

- акт наданих послуг №10-2019-/1001019 від 31.10.2019 за жовтень 2019 року, за яким обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 3604,18497 тис.м3/добу, вартістю 679 850,21 грн;

- акт наданих послуг №11-2019-/1001119 від 30.11.2019 за листопад 2019 року, згідно з яким обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 5523,00283 тис.м3/добу, вартістю 1 041 792,97 грн;

- акт наданих послуг №12-2019-/1001219 від 31.12.2019 за грудень 2019 року, відповідно до якого обсяг перевищення замовленої (договірної) потужності 8238,34929 тис.м3/добу, вартістю 1 553 983,34 грн.

При цьому, суд звертає увагу на те, що акт наданих послуг №05-2019-/1000519 від 31.05.2019 підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений їх печатками, в той час, як решта актів наданих послуг за період червень-грудень 2019 року підписів уповноважених представників відповідача не містять.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що відповідач листами від 23.07.2019, від 21.08.2019, від 21.10.2019 та від 25.11.2019 повідомив позивача про залишення актів наданих послуг без оформлення у зв`язку з тим, що оператором ГТС (АТ Укртрансгаз) порушено умови п. 8.4 договору, оскільки не надіслано на електронну адресу замовника звітів про використання договірної потужності, розрахунків перевищення розміру договірних потужностей та рахунків на оплату наданих послуг (а.с. 122-125 том ІІ).

В свою чергу позивач стверджує, що ним через Інформаційну платформу було надіслано на електронну адресу відповідача рахунки та звіти про використання замовленої потужності АТ Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз, а саме:

- рахунок №05-2019-/ від 31.05.2019 на суму 853 997,93 грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.05.2019;

- рахунок №06-2019-/1000619 від 30.06.2019 на суму 358 138,67 грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.06.2019;

- рахунок №07-2019-/1000719 від 31.07.2019 на суму 426 775,90 грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.07.2019;

- рахунок №08-2019-/1000819 від 31.08.2019 на суму 282 816 грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.08.2019;

- рахунок №09-2019-/1000919 від 30.09.2019 на суму 301 678,58 грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.09.2019;

- рахунок №10-2019-/1001019 від 31.10.2019 на суму 679 850,21 грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.10.2019;

- рахунок №11-2019-/1001119 від 30.11.2019 на суму 1 041 792,97 грн та звіт про використання замовленої потужності від 30.11.2019;

- рахунок №12-2019-/1001219 від 31.12.2019 на суму 1 553 983,34 грн та звіт про використання замовленої потужності від 31.12.2019.

На підтвердження факту надіслання вищевказаних актів, рахунків та звітів відповідачу позивачем подано суду реєстр файлів, відправлених з Інформаційної платформи АТ Укртрансгаз (а.с. 84-107 том І).

Однак, в порушення норм чинного законодавства, зокрема, Кодексу ГТС та умов договору, відповідач оплату рахунків за перевищення замовленої (договірної) потужності за період травень-грудень 2019 року на загальну суму 5 499 033,60 грн не здійснив.

За змістом п. 13.5 договору у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Приписами ч.2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із простроченням виконання відповідачем зобов`язань із здійснення оплати перевищення замовленої (договірної) потужності за травень-грудень 2019, позивачем на підставі п. 13.5 договору, ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховано відповідачу 665 446,92 грн пені, 560 920,50 грн інфляційних нарахувань та 258 726,77 грн 3 % річних по кожному місяцю окремо (а.с. 22-25 том І).

З врахуванням наведеного, предметом позову у цій справі є матеріально-правові вимоги АТ "Укртрансгаз" про стягнення з АТ Закарпатгаз заборгованості за перевищення замовленої (договірної) потужності за період травень-грудень 2019 року в сумі 5 499 033,60 грн, а також нарахованих на цю суму пені в розмірі 665 446,92 грн пені, 3% річних у розмірі 258 726,77 грн та інфляційних втрат у розмірі 560 920,50 грн.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема з договорів та інших правочинів.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові 15.07.2022 у справі №921/184/21 зазначив, що договір транспортування природного газу є договором, який передбачає надання трьох видів послуг, а його істотні умови визначені ст.901 ЦК та спеціальним законодавством: Законом "Про ринок природного газу", Кодексом ГТС, Типовим договором.

Правовідносини сторін виникли на підставі договору транспортування природного газу від 17.12.2015 № та регулюються ЦК, ГК, спеціальними законодавчими актами: Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, затвердженим постановою від 30.09.2015 № 2493 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, регулятор), а також Типовим договором транспортування природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2497.

Відповідно до пунктів 7, 45 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) газотранспортна система - технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; транспортування природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газотранспортною системою з метою його доставки до іншої газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG або доставки безпосередньо споживачам, але що не включає переміщення внутрішньопромисловими трубопроводами (приєднаними мережами) та постачання природного газу.

Частинами 1, 2 статті 32 зазначеного Закону передбачено, що транспортування природного газу здійснюється на підставі та умовах договору транспортування природного газу в порядку, передбаченому кодексом газотранспортної системи та іншими нормативно-правовими актами. За договором транспортування природного газу оператор газотранспортної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги транспортування природного газу на період та умовах, визначених у договорі транспортування природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газотранспортної системи встановлену в договорі вартість послуг транспортування природного газу. Типовий договір транспортування природного газу затверджується Регулятором. Оператор газотранспортної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів транспортування природного газу із замовниками.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 30.09.2015 № 2497 було затверджено типову форму договору транспортування природного газу, за яким оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плату (за їх наявності), які виникають при його виконанні. Додатком до зазначеної постанови НКРЕКП є типовий договір транспортування природного газу та додатки до нього.

Як встановлено судом, доказів підписання АТ Укртрансгаз та АТ Закарпатгаз додатку №1 до договору матеріали справи не містять.

Колегія суддів вважає безпідставними аргументи скаржника про те, що відсутність додатку № 1 до договору вказує на неузгодженість сторонами такої істотної умови як предмет договору, а тому такий договір в силу вимог ч.8 ст. 181 ГК України є неукладеним.

По цьому питанню Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 18.02.2022 справа №918/450/20, зазначив таке:

« 9.14. ….відсутність відповідних додатків, які самі сторони в Договорі визнали його невід`ємною частиною, тобто такими, що за змістом є обов`язковими, а, отже, й істотними в контексті предмета Договору, за звичайних обставин мала б свідчити про неукладеність договору. До того ж обов`язковість названих додатків до договору транспортування, виходячи з наведених приписів законодавства, передбачена й безпосередньо законом.

9.15. Водночас, не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону (пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин ч.8 ст. 181 ГК України, за змістом якої визнання договору неукладеним (таким, що не відбувся) може мати місце на стадії укладання господарського договору, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних його умов. Подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №922/189/18».

У даній справі суд встановив, що при укладенні договору № від 17.12.2015 та додаткової угоди №1 від 29.11.2017 до нього, сторони узгодили можливість замовлення відповідачем потужності (можливість отримання послуги) та визначили підстави і порядок виникнення обов`язку з оплати у випадку, коли обсяг використаної потужності перевищує обсяг договірної потужності за результатами звітного місяця, а отже, досягли згоди щодо цієї істотної умови договору.

Відповідно до пунктів 1, 2, 10 глави 1 розділу IX Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Оператор газотранспортної системи надає право користування потужністю точок входу/виходу на прозорих та недискримінаційних засадах відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Розмір потужності, що надається замовнику послуг транспортування в точці входу/виходу, визначається відповідно до положень цього Кодексу та договору транспортування природного газу. Доступ до потужності надається оператором газотранспортної системи на такі періоди: 1) річний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий рік, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового року; 2) квартальний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий квартал, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового кварталу (квартали газового року починаються 01 жовтня, 01 січня, 01 квітня або 01 липня відповідно); 3) місячний - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газовий місяць, з постійним потоком за кожну газову добу протягом газового місяця (місяці починаються кожного першого дня газового місяця); 4) на добу наперед - потужність визначеного обсягу, доступна строком на 1 газову добу, з постійним потоком протягом газової доби, наступної за газовою добою, у якій відбувся розподіл потужності. Потужність віртуальної точки виходу до газорозподільних систем надається замовникам послуг транспортування відповідно до вимог цього Кодексу на гарантованій основі. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу. Загальна потужність кожної віртуальної точки виходу до газорозподільної системи дорівнює сумі технічних потужностей усіх фізичних точок виходу до газорозподільної системи, які вона об`єднує. Оператори газорозподільних систем для забезпечення транспортування природного газу, необхідного для покриття власних виробничо-технологічних витрат та втрат, замовляють потужність віртуальної точки виходу до газорозподільної системи відповідно до вимог цього Кодексу.

Отже, здійснення господарської діяльності відповідачем як Оператором ГРМ з розподілу природного газу знаходиться у прямій залежності від того, що з газотранспортної системи позивача мають надходити до газорозподільної системи відповідача обсяги природного газу, які останній розподіляє приєднаним до його мережі споживачам. У випадку неукладання додатку 1 відповідачем як замовником послуг транспортування не визначається замовлений обсяг потужності, право користування яким позивач як Оператор газотранспортної системи надає на гарантованій (постійній) та/або переривчастій основі на річний, квартальний або місячний період.

Використання гарантованої та/або переривчастої потужності не обумовлюється підписанням вказаного додатку.

Наведеним спростовуються заперечення відповідача щодо того, що послуга договірної потужності не є послугою, яка може надаватися на підставі укладеного договору транспортування, позаяк, як положеннями Кодексу ГТС, так і умовами розділів VI, VIII укладеного між сторонами договору погоджено порядок визначення вартості та порядок розрахунків за договірну потужність.

При цьому суд зауважує, що умови та порядок отримання замовниками відповідних трьох послуг, зокрема, й послуги договірної потужності, визначаються не лише таким договором транспортування природного газу, а й відповідними положеннями Кодексу ГТС.

Відповідно до пунктів 17, 18 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу. Відповідальність за перевищення замовлених потужностей несуть замовники послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи оприлюднює на своєму веб-сайті перелік точок входу/виходу, обсяг технічної, договірної та вільної потужності. Оператор газотранспортної системи зазначає про точки входу/виходу, для яких з точки зору технічних обмежень обсяг та вид потужності може відрізнятись в окремі періоди газового року.

Пунктом 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо замовник послуг транспортування природного газу не надав номінацію на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, то вважається, що замовником було подано нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу.

За змістом п. 2 глави 2 розділу ХV Кодексу ГТС (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) оператор газотранспортної системи вчиняє дії, які дозволяють уникнути можливості виникнення перевантажень, зокрема стягує із замовника послуг транспортування додаткову оплату за перевищення потужності відповідно до договору транспортування.

За умовами п. 8.4 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2017) у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою, передбаченою цим пунктом договору. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем.

Оформлення послуг, які надаються за договором, за винятком послуг балансування здійснюється шляхом підписання сторонами актів наданих послуг відповідно до умов пункту 11.1 договору.

Судом встановлено, що позивач за результатами співставлення остаточних алокацій подач/відборів відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи за травень - грудень 2019 року встановив величину використаних відповідачем обсягів потужності точок входу/виходу.

Як вбачається із звітів про використання замовленої потужності, оскільки відповідач не надав номінації на точку входу/виходу, на яку йому було розподілено потужність на відповідну газову добу, згідно з п. 8 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС вважається, що замовник подав нульову номінацію на відповідну точку входу та/або виходу, а тому вся потужність, яка була йому надана, є перевищенням замовленої договірної потужності. Відповідні звіти фіксують обсяги перевищення розміру використаної потужності над замовленою подобово та містять здійснений позивачем розрахунок вартості плати за перевищення договірної потужності за травень-грудень 2019 року, всього на загальну суму 5 499 033,60 грн.

Сумарні обсяги за результатами місяця (період травень - грудень 2019 року) містяться в актах наданих послуг, звітах та рахунках.

Щодо визначення вартості та порядку розрахунку зазначеної заборгованості, то суд зазначає таке.

Як зазначалося вище, Розділом VIII договору врегульовано порядок визначення вартості та розрахунків за договірну потужність.

Згідно з п. 8.1 договору величина договірної потужності замовника визначається згідно з величиною потужностей, визначених у додатку 1 до цього договору. Величина договірної потужності замовника визначається відповідно до розділу розподілу потужності, який здійснюється в порядку, передбаченому положеннями Кодексу, та оформлюється додатком 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 8.3 договору вартість договірної потужності замовника на період газового місяця (Р) визначається як сума вартості договірних потужностей за кожен день газового місяця, яка розраховується за відповідною формулою, передбаченою цим пунктом договору.

Пункт 8.4 договору (в редакції додаткової угоди №1 від 29.11.2017) передбачає, що у випадку перевищення замовником розміру договірних потужностей у точках входу/виходу до/з газотранспортної системи за період газового місяця замовник сплачує додаткову плату, яка розраховується за формулою, передбаченою цим пунктом договору. Підставою для проведення розрахунку додаткової плати є дані, визначені оператором у звіті про використання договірної потужності, який надається замовнику до десятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, на його електронну адресу і містить розрахунок перевищення розміру договірних потужностей та рахунок на оплату. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем. Розбіжності щодо вартості додаткової плати підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість додаткової плати за перевищення договірних потужностей, яку замовник зобов`язаний сплатити в строк, визначений п. 8.4 цього договору, визначається за даними оператора.

Згідно з постановою НКРЕКП від21.12.2018 №2001 встановлено тимчасові тарифи на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну (ої) систему (и) на перший рік другого регуляторного періоду для АТ «Укртрансгаз», який становить 157,19 грн за 1000 куб. метрів на добу без ПДВ.

Постанова НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 в частині застосування тарифу для точок виходу з фізичним розташуванням до газорозподільних систем набрала чинності з 01.05.2019.

Отже, до 01.05.2019 АТ «Укртрансгаз» застосовувались тарифи на транспортування природного газу магістральними трубопроводами відповідно до території ліцензованої діяльності газорозподільних підприємств, які були затверджені постановою НКРЕКП від 29.12.2015 №2259, а з 01.05.2019 застосовується тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішніх точок входу і точок виходу в/з газотранспортну (ої) систему (и).

Вказаний тариф затверджено відповідно до Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання, затвердженої постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2517 (далі Методика).

Згідно з вищенаведеною Методикою тариф на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу (далі- тариф для точок входу, тариф для точок виходу) - виражена у грошовій формі вартість забезпечення у планованому періоді замовнику обсягу замовленої потужності, вираженої в 1000 м3 (одиницях енергії) до одиниці часу в точках входу в газотранспортну систему та точках виходу з газотранспортної системи.

Таким чином, з 01.05.2019 Оператори газорозподільних систем, в т.ч. і Відповідач зобов`язані здійснювати розрахунки за послуги транспортування природного газу у грошовій формі вартості забезпечення замовнику обсягу замовленої потужності, вираженої в 1000 м3, що є платою за потужність.

Отже, у формулі визначення плати за використану Відповідачем потужність застосовується тариф, затверджений постановою НКРЕКП від 21.12.2018 №2001 та становить 157,19 грн за 1000 куб. метрів на добу без ПДВ.

За результатами дослідження актів наданих послуг суд встановив, що тариф, який застосував позивач для розрахунку вартості перевищення замовленої потужності, є тарифом, встановленим Регулятором у відповідній точці виходу.

Щодо обсягу природного газу, використаного у формулі, то він розраховується за даними Інформаційної платформи, до якої інформація завантажується самим відповідачем, та є обсягом природного газу, який використано АТ «Закарпатгаз» в процесі своєї господарської діяльності.

Вказана різниця складається з обсягів природного газу, які визначаються згідно з п.4 глави 6 розділу ІІІ Кодексу Кодекс ГРМ, об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до глави 1 розділу XІI цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

За результатами проведеного розрахунку вартості плати за перевищення договірної потужності було складено звіти про використання замовленої потужності АТ «Закарпатгаз», а саме: за травень 2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 4527,41867 тис.м3/добу, вартістю 853 997,93 грн; за червень 2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1898,65060 тис.м3/добу, вартістю 358 138,67 грн; за липень 2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 2262,52678 тис.м3/добу, вартістю 426 775,90 грн; за серпень 2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1499,33205 тис.м3/добу, вартістю 282 816 грн; за вересень2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 1599,33090 тис.м3/добу, вартістю 301 678,58 грн; за жовтень 2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 3604,18497 тис.м3/добу, вартістю 679 850,21 грн; за листопад 2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 5523,00283 тис.м3/добу, вартістю 1 041 792,97 грн; за грудень 2019 року виявлено остаточні обсяги перевищення замовленої потужності в розмірі 8238,34929 тис.м3/добу, вартістю 1 553 983,34 грн.

Всього на загальну суму 5 499 033,60 грн.

Через інформаційну платформу позивач відправив відповідачу звіти про використання замовленої потужності АТ "Закарпатгаз" за травень - грудень 2019 року, рахунки на оплату за перевищення замовленої (договірної) потужності на загальну суму 5 499 033,60 грн та акти наданих послуг (перевищення замовленої (договірної) потужності за цей період, що підтверджується реєстрами файлів, відправлених з інформаційної платформи AT Укртрансгаз.

Відповідач не оплатив вищевказаних рахунків за перевищення замовленої (договірної) потужності за травень - грудень 2019 року, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 5 499 033,60 грн.

За матеріалами справи вбачається, що відповідачем (замовником) не підписано направлені йому позивачем (оператором ГТС) акти наданих послуг, не надано в письмовій формі мотивованої відмови від їх підписання та не оплачено рахунків за перевищення замовленої потужності за спірний період.

Проте, непідписання відповідачем актів наданих послуг не спростовує того факту, що позивачем фактично надавались відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами у зазначений вище період, оскільки відповідач де-факто впродовж зазначеного періоду отримував послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від позивача як оператора газотранспортної системи України, що відповідачем також не спростовано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що акти наданих послуг перевищення замовленої (договірної) потужності, звіти про використання замовленої потужності та рахунки на оплату за період травня-грудня 2019 року, надані позивачем, є належними та допустимими доказами, які підтверджують заявлені позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 5 499 033,60 грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів оплати наведеної основної заборгованості, апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача 5 499 033,60 грн в примусовому порядку.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 664 492,57 грн пені, необхідно зазначити таке.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 13.5 договору, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, суд зазначає, що з врахуванням ч.6 ст. 232 ГК України розрахунок пені по кожному місяцю окремо (а.с. 22-23 том І) обґрунтованим є на суму 664 492,57 грн пені. В решті стягнення 954,35 грн пені правомірно судом відмовлено, у зв`язку з їх безпідставністю.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки оплати перевищення замовленої (договірної) потужності, визначені п.п. 4.1, 8.4 договору № від 17.12.2015 року (з наступними змінами та доповненнями), позивач нарахував до стягнення з відповідача на його користь 3% річних в сумі 258 726,77 грн та 560 920,50 грн інфляційних втрат за період за період з 20.06.2019 по 24.05.2021 (а.с. 24-25 том І).

Відповідач не спростував наданих позивачем розрахунків трьох відсотків річних та інфляційних втрат, не надавав у суді першої інстанції власного контррозрахунку.

З огляду встановлений факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати перевищеної замовленої (договірної) потужності, колегія суддів, перевіривши розрахунок нарахованих до стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних в сумі 258 281,74 грн та 560 920,50 грн інфляційних втрат за визначений позивачем період. В решті стягнення 3 % річних на суму 445,03 грн. правомірно відмовлено судом першої інстанції за безпідставністю.

Щодо твердження скаржника про безпідставність використання позивачем інформаційної платформи, то колегія суддів звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду викладено у постановах від 15.02.2023 у справі №904/7654/21 від 28.07.2021 у справі №927/1041/19:

«Відповідно до Кодексу ГТС в редакції від 01.08.2018, інформаційна платформа це електронна платформа у вигляді вебдодатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором ГТС, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу (далі інформаційна платформа).

Таким чином, з 01.08.2018 Кодекс ГТС передбачає функціонування інформаційної платформи, яка істотно змінила процедуру взаємодії між суб`єктами ринку природного газу. Функціонування платформи забезпечує оператор ГТС (функції якого на момент виникнення спірних правовідносин виконувало АТ "Укртрансгаз") задля надання послуг транспортування природного газу відповідно до Кодексу ГТС. Платформа дозволяє автоматизувати процеси електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу оператором ГТС, операторами ГРМ та замовниками послуг транспортування газу. Платформа дозволяє операторам ГТС та ГРМ бачити статус небалансів замовників послуг транспортування газу. Інформаційна платформа почала працювати в штатному режимі з 01.03.2019.

Постановою №580, яка набрала чинності з 01.05.2019, внесені зміни до Кодексу ГТС, якими, зокрема, змінено періоди доступу до потужності (запроваджено доступ до потужності на період на добу наперед).

Тобто, з моменту внесення відповідними постановами НКРЕКП (які є обов`язковими до виконання суб`єктами ринку природного газу відповідно до частин 5, 9 ст.14, п.1 ч.1 ст.17 Закону "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг", пунктів1, 7, 11 ч.3 ст.4 Закону "Про ринок природного газу") змін до Кодексу ГТС, зокрема, щодо запровадження інформаційної платформи та замовлення газової потужності на добу на перед (п.2 гл.1 розд.ІХ Кодексу ГТС у відповідній редакції), оператор ГТС фактично був зобов`язаний здійснювати власну діяльність та надавати послуги транспортування природного газу (в тому числі щодо розподілу потужності) саме відповідно до таких змін».

При цьому Верховний Суд у постанові від 20.12.2022 у справі №904/7656/21 (щодо стягнення заборгованості з оператора ГРМ за послуги з перевищення договірної потужності за період травень - грудень 2019 року) надав висновок про те, що учасники ринку природного газу повинні дотримуватися правил, визначених Кодексом ГТС у відповідній редакції на момент надання відповідних послуг, навіть якщо відповідні зміни не були внесені до договору транспортування природного газу, укладеного сторонами.

Таким чином, діяльність Інформаційної системи та діяльність суб`єктів ринку природного газу, зокрема щодо обов`язку внесення даних до Інформаційної системи, чітко регламентовано та унормовано чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що вказані вище звіти, рахунки та акти наданих послуг позивачем було направлено на електронну адресу відповідача в Інформаційній платформі, підтвердженням чого є наявний в матеріалах справи Реєстр відправлених файлів з Інформаційної платформи АТ Укртрансгаз.

У свою чергу АТ Закарпатгаз, подаючи повідомлення про створення (видалення або коригування) облікового запису уповноважених осіб користувача Інформаційної платформи, довів до відома позивача про своїх уповноважених осіб, що мають право доступу до Інформаційної платформи від імені користувача платформи, вказав відповідні електронні адреси осіб, які є уповноваженими користувачами платформи та можуть вчиняти всі дії, необхідні для виконання договору.

З наведеного вбачається, що позивач, надсилаючи відповідні звіти, рахунки та акти відповідачеві через Інформаційну платформу, автоматично надсилає їх на електронну адресу уповноважених осіб відповідача, за допомогою яких здійснюється обмін даними між уповноваженими особами користувачів Інформаційної платформи та оператором газотранспортної системи.

Факт отримання вищевказаних документів не спростовано відповідачем у встановленому законом порядку. Крім того, в разі необхідності відповідач не був позбавлений права звернутися до позивача з вимогою про надсилання на його адресу означених документів засобами поштового зв`язку, однак доказів такого звернення матеріали справи не містять.

Наведеним спростовуються доводи скаржника про невиконання позивачем вимог п. 8.4 договору в частині направлення звітів на електронну адресу АТ Закарпатгаз.

Інших підстав для скасування рішення місцевого господарського суду апеляційна скарга не містить.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).

Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Водночас частини 1,3,4 ст. 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2, 13, 14, 76-79 ГПК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що подані позивачем докази на підтвердження факту надання спірних послуг є більш вірогідними, ніж протилежні. Тобто, позовні вимоги є обґрунтовані, належними та допустимими доказами підтвердженні, в свою чергу відповідачем не спростовані, а відтак правомірно задоволені судом першої інстанції частково.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Закарпатгаз залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 06.06.2023 у справі №907/661/21 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Закарпатської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст постанови складено 11.12.2023

Головуючий суддя Н.М.Кравчук

судді О.І.Матущак

О.С.Скрипчук