ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2963/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Ісаку Д.П.,

розглянувши справу № 916/2963/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44; )

до відповідача: Акціонерного товариства "Херсонгаз" (73036, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3; )

про стягнення 3 788 369,68 грн;

представники сторін:

від позивача Даниляк О.С.,

від відповідача Лук`янов О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Херсонгаз" про стягнення 3 788 369,68 грн. з яких: 2 612 310,35 грн основної заборгованості; 487 924,27 грн пені; 598 238,32 грн інфляційних втрат; 89 896,74 грн 3 % річних.

В обґрунтування позову посилається на укладення з відповідачем договору транспортування природного газу № від 31.12.2019, виникнення у відповідача з січня по липень 2022 р. небалансу внаслідок несанкціонованого відбору природного газу з газотранспортної системи України та несплату заборгованості у строки, визначені договором.

Ухвалою від 17.07.2023 позовну заяву (вх. № 3455/23 від 12.07.2023) прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2963/23, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.08.2023, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив. Цією ж ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відмовити. Крім того, суд звернув увагу відповідача на встановлений ст. 90 Господарського процесуального кодексу України обов`язок надати відповіді на поставлені позивачем у позовній заяві питання (Т. 1, а.с. 14), з урахуванням права відмовитися надавати такі відповіді у разі наявності підстав, передбачених ч. 5 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

11.08.2023 до суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка ухвалою від 15.08.2023 була задоволена.

11.08.2023 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції відповідач наводить наступні аргументи:

- позивач отримував послуги балансування за укладеним з ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдінг» договором про надання послуг балансування лише за період з 10.01.2022 по 18.01.2022, а за період з 01.01.2022 по 09.01.2022 та з 19.01.2022 по 31.01.2022 такі послуги не отримував;

- наявні обґрунтовані припущення, що обсяги послуг за актом про надання послуг балансування були придбані для забезпечення власної господарської діяльності позивача;

- у період з 01.01.2022 по 09.01.2022 та з 19.01.2022 по 31.01.2022 у позивача не було жодного ресурсу природного газу для врегулювання негативних небалансів АТ «Херсонгаз», а отже Оператором ГТС не було понесено обґрунтованих та реальних витрат, пов`язаних із здійсненням балансування;

- жодних доказів придбання природного газу на торговій платформі (біржі) позивачем не надано, що викликає сумніви наявності у позивача достатнього ресурсу природного газу для врегулювання небалансів замовників послуг транспортування;

- визначення позивачем вартості небалансів протягом спірного періоду не могло відповідати вимогам ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу».

До відзиву відповідачем додано відповіді на запитання позивача в порядку ст. 90 ГПК України (Т. 2, а.с. 142-143), а також запропоновано в порядку цієї ж статті питання позивачу (Т. 2, а.с. 144).

Протокольною ухвалою від 16.08.2023 відкладено підготовче судове засідання на 06.09.2023.

17.08.2023 до суду надійшла заява представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка ухвалою від 18.08.2023 була задоволена.

24.08.2023 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, де ним наведено контраргументи проти доводів відповідача, а саме щодо відсутності вказівки у відзиві на незгоду з наявністю негативних щодобових небалансів у січні-липні 2022 р., наявності у відповідача негативних щодобових небалансів, які підлягають врегулюванню, відсутності доказів спростування негативних щодобових небалансів, а також щодо необґрунтованих доводів відповідача про недоведеність позивачем вчинення балансуючих дій, наявність ресурсу природного газу, факту понесення реальних витрат на придбання природного газу.

01.09.2023 представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь на відзив, де представник зауважив, що відповідач обліковує розмір заборгованості, зазначений в односторонньому акті врегулювання щодобових небалансів на виконання п. 9.6. договору, а позиція відповідача полягає у недоведенні позивачем вартості врегулювання цих небалансів відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про ринок природного газу».

Протокольною ухвалою від 06.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.10.2023.

Протокольною ухвалою від 18.10.2023 суд оголосив перерву у судовому засіданні до 06.11.2023.

06.11.2023 судове засідання не відбулося у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги.

Ухвалою від 06.11.2023 повідомлено сторін про те, що розгляд справи по суті відбудеться 20.11.2023.

20.11.2023, після стадії дослідження доказів, суд за клопотанням представника відповідача відклав судове засідання на 28.11.2023 з метою надання відповідачу часу для підготовки до судових дебатів.

У судовому засіданні, яке відбулось 28.11.2023, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову.

28.11.2023, після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

31.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (оператор) та Акціонерним товариством "Херсонгаз" (замовник) було укладено договір транспортування природного газу № , що відповідає умовам Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2497.

Відповідно до п. 17.1. Договору цей договір набирає чинності з дня його укладання, а в частині транспортування природного газу з 7:00 години 1 січня 2020 року (включно) у разі настання таких відкладальних обставин: надання Оператору остаточного рішення про сертифікацію Регулятором, прийнятого з урахуванням висновку Секретаріату Енергетичного Співтовариства; наявності у Оператора права на провадження діяльності з транспортування природного газу.

Цей договір діє до 31.12.2022, а в частині розрахунків до їх повного виконання.

Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У відповідності з п. 2.1. Договору оператор надає замовнику послугу транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні.

Згідно з п. 2.4. Договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до п. 2.5. Договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, визначених у договорі.

Пунктом 2.8. договору визначено, що взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи (копія повідомлення додається) за формою, визначеною Кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи Замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою, визначеного Кодексом.

Позивач за результатами співставлення остаточної інформації про подачі/відбори Відповідачем природного газу до/з газотранспортної системи з січня по липень 2022 року (складених, зокрема, на підставі інформації, поданої до інформаційної платформи згідно форм 2, 3, 4, 8, 9, які додаються разом з реєстрами) виявив наявність у відповідача негативних щодобових небалансів як різниці між вказаними алокаціями подач/відборів природного газу, на підставі чого здійснив розрахунок остаточних обсягів щодобового небалансу відповідача за кожну газову добу звітного місяця та визначив його остаточну плату за такі щодобові небаланси за кожну газову добу і сумарно за звітний місяць, а саме:

- за січень 2022 року згідно акту № 01-2022- від 31.01.2022 було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 39,76196 тис.куб.м. (411536 кВт/год) всього на загальну суму 1 160 229,13 грн з ПДВ;

- за лютий 2022 року згідно акту № 02-2022- від 28.02.2022 було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 22,53127 тис.куб.м. (233199 кВт/год) всього на загальну суму 757 876,41 грн з ПДВ;

- за березень 2022 року згідно акту № 03-2022- від 31.03.2022 було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 19,28785 тис.куб.м. (199629 кВт/год) всього на загальну суму 638 587,88 грн з ПДВ;

- за квітень 2022 року згідно акту № 04-2022- від 30.04.2022 було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 1,50487 тис.куб.м. (15575 кВт/год) всього на загальну суму 48 025,28 грн з ПДВ;

- за травень 2022 року з урахуванням коригуючого акту № 05-2022--11 від 01.11.2022 було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 0,16608 тис.куб.м. (1719 кВт/год) всього на загальну суму 5 039,59 грн з ПДВ;

- за червень 2022 року згідно акту № 06-2022- від 30.06.2022 було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 0,05674 тис.куб.м. (587 кВт/год) всього на загальну суму 1 687,87 грн з ПДВ;

- за липень 2022 року з урахуванням коригуючого акту № 07-2022--11 від 01.11.2022 було виявлено остаточні обсяги негативних щодобових небалансів в розмірі 0,0268 тис.куб.м. (277 кВт/год) всього на загальну суму 864,19 грн з ПДВ;

Вказані негативні щодобові небаланси відповідача виникли внаслідок безпідставного відбору у січні-липні 2022 року з газотранспортної системи природного газу без подання таких обсягів природного газу до газотранспортної системи у зазначені періоди.

Відповідно до п. 11.4. Договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом позивача на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату за щодобовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця).

На виконання зазначених положень та у відповідності до п. 2.8 Договору позивачем через інформаційну платформу направлено відповідачу рахунки: № 01-2022- від 31.01.2022 на суму 1 160 229,13 грн; № 02-2022- від 28.02.2022 на суму 757 876,41 грн; № 03-2022- від 31.03.2022 на суму 638 587,88 грн; № 04-2022- від 30.04.2022 на суму 48 025,28 грн; № 05-2022- від 31.05.2022 на суму 5 006,41 грн; № 05-2022- від 31.01.2022 на суму 5 039,59 грн (на підставі коригуючого акту); № 06-2022- від 30.06.2022 на суму 1 687,87 грн; № 07-2022- від 31.07.2022 на суму 790,18 грн; № 07-2022- від 31.07.2022 на суму 864,19 грн (на підставі коригуючого акту).

Відправлення позивачем актів врегулювання щодобових небалансів та рахунків на оплату відповідачу підтверджується Реєстром файлів відправлених з Інформаційної платформи.

Таким чином, позивачем було виявлено наявність у відповідача негативних щодобових небалансів за період з січня по липень 2022 року та визначено остаточну плату за такі небаланси, розмір якої складає 2 612 310,35 грн.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що замовник має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у термін до 5 робочих днів.

Позивачем до позовної заяви додані належним чином засвідчені копії актів наданих послуг за газові місяці січень-липень 2022 року, які підписані представниками позивача та відповідача без зауважень, що свідчить про погодження відповідачем переданих позивачем обсягів природного газу та відповідність показників.

У відповідності до п. 15 глави 1 розділу IX Кодексу газотранспортної системи (Кодексу ГТС) величина використаних замовником послуг транспортування обсягів потужності точок входу/виходу дорівнює величинам остаточних алокацій щодобових подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу у відповідних точках входу/виходу.

Між позивачем та відповідачем на підставі наданих послуг та на виконанням умов Договору було підписано Акти наданих послуг: № 01-2022-/1000122 від 31.01.2022; № 02-2022-/1000222 від 28.02.2022; № 03-2022-/1000322 від 31.03.2022; № 04-2022-/1000422 від 30.04.2022; № 05-2022-/1000522 від 31.05.2022; № 06-2022-/1000622 від 30.06.2022; № 07-2022-/9990000 від 31.07.2022; № 07-2022-/2740000 від 31.07.2022; № 07-2022-/1000722 від 31.07.2022 (Т. 1, а.с. 230-238).

Відповідно до зазначених актів, підписаних з обох сторін, зазначається, що відповідач отримав від позивача послугу перевищення замовленої потужності в січні-липні 2022. Розмір перевищення замовленої (договірної) потужності згідно вищевказаних актів, відповідно, складає: 39,76196 тис. куб.м. /добу; 22,53127 тис. куб.м. /добу; 13 700,37284 тис. куб.м. /добу; 4 893,98445 тис. куб.м. /добу; 0,16608 тис. куб.м. /добу; 464,23655 тис. куб.м. /добу; 48,35009 тис. куб.м. /добу.

Слід зазначити, що відповідач підписав зазначені акти без зауважень.

Відповідач у відповідності з п. 2.5. Договору має виконувати вимоги, визначені в Кодексі газотранспортної системи, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2493 з урахуванням особливостей, передбачених цим Договором.

За змістом п. 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших лій, передбачених цим Кодексом.

Суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору. Оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупепь. оператор газосховищ тощо!, про що має повідомити останнього. При цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу.

Відповідачем були надані оформлені належним чином повідомлення на створення облікового запису користувача та відповідні довіреності на право вчиняти всі необхідно юридично значущі дії на інформаційній платформі оператора ГТС (Т. 1, а. с. 60-62, 70-73).

Згідно з ч. 3 глави 3 розділу IV Кодексу газотранспортної системи обмін даними між уповноваженими особами користувачів інформаційної платформи та інформаційною платформою (оператором газотранспортної системи) відбувається через електронну пошту та інтерфейс користувача інформаційної платформи веб-додатка. У разі якщо електронна пошта недоступна, уповноважена особа користувача платформи повинна повідомити про це оператора газотранспортної системи. З метою контролю цілісності і достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також підтвердження її авторства під час обміну інформацією оператор газотранспортної системи забезпечує використання електронного цифрового підпису.

Усі операції, що здійснюються через інформаційну платформу, зберігаються з інформацією щодо відповідного користувача інформаційної платформи, часу здійснення операції, електронного-цифрового підпису (ЕЦП), накладеного на форми (файли), що завантажуються до інформаційної платформи.

Таким чином, суб`єкти ринку природного газу, уклавши з оператором газотранспортної системи договір транспортування природного газу та визначивши згідно додатку 1 до Кодексу ГТС, який є невід`ємною частиною такого договору, уповноважених осіб, які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи). - вчинили правочин, який є підставою для виникнення відповідних цивільних прав та обов`язків у сфері транспортування природного газу за наслідком вчинення такими уповноваженими особами користувача платформи дій, спрямованих на замовлення, надання та супроводження послуг транспортування природного газу, в тому числі в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також інших дій передбачених Кодексом ГТС.

Відповідно до п. 5 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС Оператори газорозподільних систем відповідно до вимог цього Кодексу та за формами електронного документообігу оператора газотранспортної системи, погодженими з Регулятором на виконання постанови НКРЕКП від 28.09.2018 № 1134, вносять (шляхом завантаження файлів з накладанням ЕЦП) інформацію:

Форма № 1. Інформація про споживачів, підключених до газорозподільної системи.

Форма № 2. Інформація про попередні та остаточні прогнози відборів/споживання природного газу споживачами, що не вимірюються щодобово, і відбори/споживання природного газу споживачами, що вимірюються щодобово (протягом доби).

Форма № 3. Інформація про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово, та/або щодо яких було змінено режим нарахування відбору/споживання природного газу.

Форма № 4. Інформація про операторів газорозподільних систем (за їх наявності), яким природний газ передається з його газорозподільної системи, з визначенням місць підключення таких операторів та про об`єм/обсяг приймання-передачі природного газу з однієї газорозподільної зони в іншу.

Форма № 5. Інформація про газовидобувні підприємства (за їх наявності), промислові газопроводи яких безпосередньо підключені до газорозподільної системи.

Форма № 8. Інформація про об`єм/обсяг подач природного газу у віртуальній точці входу з газорозподільної системи в розрізі газовидобувних підприємств.

Аналогічний обов`язок передбачений п. 2 глави 3 розділу XII Кодексу ГТС, відповідно до якого Оператор газорозподільної системи, суміжне газовидобувне підприємство, газовидобувне підприємство, підключене безпосередньо до газорозподільної системи, оператор газосховищ, оператор установки LNG та прямий споживач надають оператору газотранспортної системи інформацію про подачі та відбори/споживання. що вимірюються протягом доби, не пізніше ніж за одну годину до закінчення строку надання такої інформації оператором газотранспортної системи замовникам послуг транспортування природного газу згідно з пунктом 1 цієї глави. При цьому інформація про добові обсяги подач та відборів/споживання, що вимірюються протягом доби, надається оператору газотранспортної системи не пізніше ніж о 08:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для зимового періоду або о 07:00 UTC (10:00 за київським часом) годині для літнього періоду після закінчення газової доби (D). Така інформація повинна надаватись в електронному вигляді через інформаційну платформу за встановленою оператором газотранспортної системи формою, погодженою Регулятором.

Слід зазначити, що така інформація надається саме Оператором газорозподільної системи, на виконання покладеного на нього обов`язку, як наслідок, у такому випадку він є відповідальним за своєчасність, достовірність, повноту, об`єктивність та обсяг таких фактичних даних (п. 4 глави 1 розділу XII Кодексу ГТС).

Форма № 9. Повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включені до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС/постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання.

Наявність в інформаційній платформі інформації, наданої Операторами ГРМ є підтвердженням вчинення уповноваженими особами Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), дій, що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо- технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах.

Оператор ГТС на підставі даних, що завантажуються до інформаційної платформи користувачами (суб`єктами ринку), та даних з власних ВОГ про обсяги фактично відібрані в точках виходу з ГТС, здійснює комерційне балансування, що відповідно до Кодексу ГТС полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі алокації. Оператор газорозподільної системи, будучи обізнаним про обсяги фактично відібрані ним на точці виходу з газотранспортної системи, та завантаживши до інформаційної платформи інформацію (форма № 2, № 3) про розподілені споживачам обсяги (по кодах типу "X" та за наявності в розрізі точок комерційного обліку - кодів типу "2") через уповноважених осіб - вчиняє правочин, яким по суті підтверджує розраховану різницю між обсягом природного газу, поданим через точку входу до його мережі (що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі природного газу на ГРС), та відібраним споживачами в його мережі (що підтверджується завантаженими з накладеним ЕЦП формами № 2, № 3), чим по суті і є небаланс оператора ГРМ.

Розроблені алгоритми, закладені до інформаційної платформи для здійснення алокації та розрахунку небалансу, перевірені та підтверджені Регулятором (підтверджується Актом перевірки від 19.04.2019 № 161 розміщеному на сайті НКРЕКП). Відповідно це свідчить про коректність та достовірність розрахунків на інформаційній платформі, на підставі яких оператор ГТС складає односторонній акт врегулювання щодобових небалансів.

Односторонній акт врегулювання щодобових небалансів, в свою чергу, з урахуванням норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2497 від 30.09.2015 "Про затвердження типового договору транспортування природного газу", засвідчує факт здійснення господарської операції з врегулювання щодобових небалансів.

Згідно з абз. 2 п. 2 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо сума подач природного газу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу не дорівнює сумі відборів природного газу замовника послуг транспортування природного газу за цю газову добу, вважається, що у замовника послуг транспортування природного газу є добовий небаланс і до нього застосовується плата за добовий небаланс.

Небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається відповідно до алокації (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Плата за добовий небаланс - це сума коштів, яку замовник послуг транспортування сплачує або отримує відповідно до розміру добового небалансу (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом (п. З глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС).

Обсяги небалансу визначаються за процедурою алокації, чим є обсяг природного газу, віднесений оператором газотранспортної системи в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи по замовниках послуг транспортування (у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів)) з метою визначення за певний період обсягів небалансу таких замовників (п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС).

Таким чином, факт наявності небалансу є правовою підставою для застосування до Оператора газорозподільної системи плати за добовий небаланс.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу XIV Кодексу ГТС замовники послуг транспортування відповідають за збалансованість своїх портфоліо балансування протягом періоду балансування для мінімізації потреб оператора газотранспортної системи у вчиненні дій із врегулювання небалансів, передбачених цим Кодексом.

Отже, законодавством на замовника послуг транспортування покладено безумовний обов`язок збалансовувати свої портфоліо балансування, зокрема, шляхом вчинення дій із врегулювання небалансів.

Абзац 2, пункту 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС передбачено, що якщо добовий небаланс замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є негативним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, придбав природний газ в оператора газотранспортної системи в обсязі добового небалансу та повинен сплатити оператору газотранспортної системи плату за добовий небаланс.

Відповідно до абз. 2 п. 7 глави 6 розділу XII Кодексу ГТС передбачено, що у разі несанкціонованого відбору природного газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію відповідного оператора газорозподільної системи.

Отже, у випадку наявності у Оператора газорозподільної системи щодобових негативних небалансів, до нього застосовується плата за добовий небаланс та у нього виникає цивільний обов`язок з оплати таких щодобових небалансів.

Стаття 11 Цивільного кодексу України визначає, що до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків відносить не тільки договори та інші правочини, але й акти цивільного законодавства та юридичні факти, зокрема, правовстановлюючі дії суб`єктів певних правовідносин, які передбачають виникнення кореспондуючих таким діям цивільних обов`язків.

За змістом ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Кодекс газотранспортної системи як акт цивільного законодавства, а також юридичні факти - правовстановлюючі дії уповноважених осіб Оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо-технологічних витрат такого Оператора в зазначених обсягах, з урахуванням, зокрема, п. 5 глави 4 розділу IV, п. 2 глави 3 розділу XII, п. 1 глави 1, п. 2,6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, є підставою виникнення цивільних обов`язків щодо оплати вартості щодобових негативних небалансів.

Відповідно до п. 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС у випадку якщо загальна вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор газотранспортної системи до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, надсилає замовнику послуг транспортування природного газу рахунок на оплату за добовий небаланс (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця). Замовник послуг транспортування природного газу має оплатити рахунок на оплату за добовий небаланс у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, виникнення у відповідача щодобових негативних небалансів у відповідності до прямих норм Цивільного кодексу України та Кодексу ГТС, як актів цивільного законодавства, умов Договору та на підставі юридичних фактів - правовстановлюючих дій уповноважених осіб оператора газорозподільної системи, які мають право доступу до інформаційної платформи від імені такого суб`єкту ринку природного газу (користувача платформи), що підтверджують господарські операції із щодобового відбору (споживання) природного газу з газотранспортної системи споживачами в зоні ліцензійної діяльності оператора та/або для власних виробничо- технологічних витрат такого оператора в зазначених обсягах, в сукупності є підставою виникнення цивільних обов`язків із врегулювання щодобових негативних небалансів шляхом купівлі у оператора газотранспортної системи обсягу газу, що дорівнює обсягу таких небалансів та здійснення плати відповідачем за такі щодобові негативні небаланси у порядку та строки, передбачені п. 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС.

Відповідачем не надано доказів вчинення дій щодо врегулювання розбіжностей та або спростування даних, відображених у актах врегулювання щодобових небалансів за спірний період.

Отже, відповідач у повному обсязі не виконав свої зобов`язання з оплати за негативні щодобові небаланси за січень-липень 2022 р. на загальну суму 2 612 310,35 грн, чим порушив умови п. п. 2.5, 9.3 Договору та п. 18 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС України, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 612 310,35 грн основної заборгованості за негативні небаланси підлягають задоволенню.

Щодо посилань відповідача про не доведення позивачем факту вчинення балансуючих дій, слід зауважити, що за визначенням глави 1 розділу І Кодексу ГТС балансування системи, як діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, складається з двох видів балансування, фізичного та комерційного.

Фізичне балансування, про відсутність доказів здійснення якого стверджує відповідач, є заходом, що вживаються оператором ГТС для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу. При цьому, потреба в здійсненні комерційного балансування, яке полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, може виникати незалежно від необхідності вчинення фізичних балансуючих дій, зокрема, у випадку коли одні замовники послуги транспортування мають негативні добові небаланси, обсяги яких дорівнюють позитивним добовим небалансам інших замовників, при цьому, загальний добовий небаланс системи відсутній. У такому випадку, Оператор ГТС має здійснити лише комерційне балансування, а саме, визначення обсягів позитивних та негативних небалансів у розмірі замовників та здійснення відповідних розрахунків виплат на користь замовників із позитивним небалансом, стягнення із замовників із негативним небалансом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що достатньою підставою для оплати послуг балансування, є наявність небалансу в звітному місяці, який доводиться алокаціями (звітами), складеними оператором ГТС, на підставі інформації, наданої самим замовником. При цьому, факт здійснення чи не здійснення Оператором ГТС заходів фізичного балансування, жодним чином не впливає на обов`язок замовника щодо оплати таких послуг.

Крім основної заборгованості, позивачем також заявлено до стягнення 487 924,27 грн пені, 598 238,32 грн інфляційних втрат, 89 896,74 грн 3 % річних.

Згідно з п. 13.1. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.

У разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим Договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 13.5. Договору).

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст. 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, у зв`язку з порушенням відповідачем термінів сплати вартості поставленого товару, суд вважає, що позивач мав право здійснити нарахування пені, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, як передбачено Договором.

Перевіривши запропонований позивачем розрахунок пені у розмірі 487 924,27 грн, суд вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги у відповідній частині підлягають задоволенню.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 ЦК України.

Зокрема, частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд вважає його правильним та обґрунтованим, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 598 238,32 грн інфляційних втрат та 89 896,74 грн 3 % річних підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також зазначає, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyondreasonabledoubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічну правову позицію викладено у Постанові ВС від 18.01.2021 по справі № 915/646/18.

Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 р. (заява N 4909/04), відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 56 825,55 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44; ) до Акціонерного товариства "Херсонгаз" (73036, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3; ) про стягнення 3 788 369,68 грн задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Херсонгаз" (73036, м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр. Любомира Гузара, буд. 44; ) 2 612 310,35 грн основної заборгованості, 487 924,27 грн пені, 598 238,32 грн інфляційних втрат, 89 896,74 грн 3% річних, 56 825,55 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 28 листопада 2023 р. Повний текст рішення складено та підписано 08 грудня 2023 р.

Суддя Р.В. Волков