СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Харків Справа №913/173/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

від позивача - Левицька А.В.,

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вх.№1853Л від 06.09.2023) на рішення Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23 (м. Харків, суддя Фонова О.С., повний текст рішення складено 14.08.2023),

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», м. Київ,

до Фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича, смт. Красноріченське Кремінський район, Луганська область,

про витребування майна вартістю 515000,00 грн та стягнення 51201,63 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - позивач у справі) звернулося з позовом до Фізичної особи - підприємця Кобзаря Івана Івановича (далі - відповідач у справі) з вимогами:

- витребувати у Фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» транспортний засіб марка - трактор Беларус, модель - 82.1 серійний номер - НОМЕР_1 рік виробництва - 2021;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 51201,63 грн, з яких: 34371,87 грн - заборгованість за лізинговими платежами (несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування), 16829,76 грн - заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу.

Також позивач просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 8493,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено наступне:

- 30.11.2021 між АТ КБ «Приватбанк», як Банком/Лізингодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Кобзарем Іваном Івановичем, як Лізингоодержувачем, було укладено договір фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Банк зобов`язався набути у власність предмет лізингу (майно) та передати його в користування Лізингоодержувачу на строк, що зазначений в Договорі, а Лізингоодержувач зобов`язується сплатити Банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором. Відповідно до умов Договору Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: марка - Трактор Беларус, модель - 82.1 серійний номер - НОМЕР_3, рік виробництва - 2021;

- Договір було підписано із використанням електронного цифрового підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронний цифровий підпис»;

- відповідно до п. 1.2 Договору строк Лізингу 60 місяців, що обчислюється з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі Майна;

- Сторони погодили Винагороду за користування Майном у розмірі 11,00 (одинадцять) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році;

- для здійснення Лізингоодержувачем лізингових та інших платежів за цим Договором Банком було відкрито рахунок IBAN - НОМЕР_4;

- вартість майна разом з ПДВ становить 515000,00 грн, згідно з специфікацією майна, додаток 1 до Договору лізингу;

- 03.12.2021 між Банком та Лізингоодержувачем було складено Акт прийому майна на відповідальне зберігання;

- 14.12.2021 між Банком та Лізингоодержувачем було підписано Акт прийому-передачі майна, відповідно до якого Банк передав, а Лізингоодержувач прийняв у лізинг Майно;

- в порушення умов Договору фінансового лізингу від 30.11.2021 №LGZOFLOWWJM2Q-2 Лізингоодержувач неналежно виконував зобов`язання щодо відшкодування частини вартості предмету лізингу та винагороди за користування предметом лізингу;

- 20.01.2023 на адресу електронної пошти Лізингоодержувача Лізингодавцем було надіслані повідомлення за №Е.65.0.0.0/3-221222/24689 та №Е.65.0.0.0/3-221222/24690 про розірвання Договору фінансового лізингу № LGZOFLOWWJM2Q-2;

- оскільки з 01.10.2022 Договір фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 розірвано позивачем в односторонньому порядку на підставі п.п.10.1, 10.1.1 цього Договору, відповідач повинен був повернути позивачу лізингове майно до 30.09.2022 відповідно до п.6.1.3 цього Договору;

- станом на час формування позову відповідач прострочену заборгованість не сплатив, предмет лізингу позивачу не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 позов задоволено частково. Витребувано у фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» транспортний засіб марка - трактор Беларус, модель - 82.1, серійний номер - НОМЕР_1 , рік виробництва - 2021. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» винагороду за користування предметом лізингу в сумі 16829,76 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 7977,44 грн. Ухвалено видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили. У задоволенні решти позову відмовлено.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося частково та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить розгляд апеляційної скарги провести із викликом та за участі сторін; рішення Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23 в тій частині, в якій у задоволенні вимог АТ КБ «Приватбанк» відмовлено - скасувати; ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі; вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зазначає наступне:

- висновками Великої Палати Верховного Суду, на яку посилається суд у своєму рішенні, встановлено, що дослідженню підлягають не лише структура лізингового платежу, а й інші умови договору, зокрема ті, що стосуються випадку розірвання договору та долі лізингових платежів після такого розірвання;

- структура лізингового платежу в будь-якому випадку буде включати вартість майна, однак в справі №904/5726/19, яка розглянута Великою Палатою, це не перешкодило для стягнення таких платежів за весь період прострочення до розірвання договору;

- сторони у п.7.2.6 Договору передбачили, що лізингові платежі в разі розірвання договору підлягають поверненню.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.09.2023 для розгляду справи №913/173/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., судді Склярук О.І., Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вх.№1853Л від 06.09.2023) на рішення Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23. Витребувано з Господарського суду Луганської області матеріали справи №913/173/23. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .uа Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

13.09.2023 на виконання вимог ухвали суду від Господарського суду Луганської області надійшли матеріали справи №913/173/23 (вх.№11045).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 призначено справу №913/173/23 до розгляду на "30" листопада 2023 р. об 11:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду . Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Звернуто увагу учасників судового провадження, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України.

Від Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшла заява (вх.№14809 від 30.11.2023), в якій просить врахувати висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.09.2023 по справі №905/1065/22 під час розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23.

Відповідач до судового засідання Східного апеляційного господарського суду 30.11.2023 не з`явився, уповноваженого представника не направив, про судове засідання повідомлявся шляхом надсилання копії ухвали про слухання справи на електронну адресу, яка учасником провадження у справі була зазначена як контактна, про що в системі «Діловодство спеціалізованого суду» наявні відомості про успішне доставлення електронного листа.

Крім того, з метою належного повідомлення відповідача на веб-сайті «Судова влада України» здійснено публікацію ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2023.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

Ураховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи шляхом надіслання копій ухвал про призначення справи до розгляду на адреси учасників справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 30.11.2023 присутній представник позивача надав свої пояснення у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутнього представника позивача та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ КБ «Приватбанк», як Банком/Лізингодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Кобзарем Іваном Івановичем, як Лізингоодержувачем, було укладено договір фінансового лізингу № LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021.

Відповідно до п.1.1. Договору Банк зобов`язався набути у власність у ТОВ «ТЕХНОТОРГ ДОН», місцезнаходження: 54000, Україна, Миколаївська область, м.Миколаїв, проспект Героїв України, б. 113/1, код в (далі - Продавець) майно, спеціально придбане у Продавця (Постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем Специфікації(-й) (Додаток №1) та умов (далі - «Майно» або «Предмет лізингу»), та передати його у володіння та користування Лізингоодержувачу на визначений строк (строк лізингу), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Майно та сплатити Банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором.

Згідно з п.1.2. Договору, строк Лізингу - 60 місяців, що обчислюється з дати підписання Сторонами Акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна Лізингоодержувачу.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що вартість майна за цим Договором разом з ПДВ становить 518000 грн.

У п.п.2.1.1. Договору сторони передбачили, що вартість майна за цим Договором складається з:

- суми авансового платежу Лізингоодержувача в рахунок викупу Майна, що становить 154500 грн та підлягає сплаті протягом 1 (один) робочих днів з моменту підписання цього Договору (п.п.2.1.1.1.);

- п.п.2.1.1.2. загальної суми лізингових платежів у рахунок викупу переданого в лізинг Майна, що сплачується Лізингоодержувачем згідно з Додатком №2 до цього Договору, зокрема:

- залишку суми вартості переданого Лізингоодержувачу Майна у розмірі 360500 грн;

- вартості оформлення Майна в органах державної реєстрації у розмірі 3000 грн.

Сторони погодили, що в разі обґрунтованої зміни вартості Майна Продавцем, згідно з укладеним між ним та Банком Договором купівлі-продажу, зміни розміру податків і зборів, відповідно змінюється вартість Майна, що зазначена в п.2.1 цього Договору. При цьому, Лізингоодержувач має право вимагати надання відповідного підтвердження про збільшення Продавцем вартості Майна. Фіксація остаточної загальної вартості Майна за цим Договором здійснюється за Актом прийому-передачі Майна, та Сторони укладають додаткову угоду (договір про внесення змін) до цього Договору з остаточним Графіком лізингових платежів (Додаток №2). У разі відмови від підписання Акту та/або додаткової угоди Лізингоодержувачем, Банк має право відмовитися від Договору в односторонньому порядку та вимагати відшкодування завданих збитків та документально підтверджених витрат. При цьому, укладення окремого договору про внесення змін (додаткової угоди) до цього Договору про викладення безпосередньо пункту 2.1. (без підпунктів) цього Договору в новій редакції не є обов`язковим (п.п.2.1.2. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору, розмір, структура, строк сплати лізингових платежів встановлюються цим договором і Додатком №2 до нього, та включають таке:

2.2.1. Разова винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору:

- у розмірі 0,50 % від суми фінансування (загальної суми лізингових платежів згідно з п.2.1.1.2. цього Договору) на дату укладення цього Договору, що становить 1817,50 грн та підлягає сплаті одноразово разом зі сплатою (у день сплати) авансового платежу, передбаченого п.2.1.1.1. цього Договору;

2.2.2. Щомісячна винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору, у розмірі 0,04 % від вартості Майна, передбаченої п.2.1. цього Договору, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно з Додатком №2.

2.2.3. Винагорода за користування Майном у розмірі 11,00 % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно з Додатком №2.

2.2.4. Платежі в рахунок викупу Майна, у т.ч. аванс, що підлягають сплаті згідно з цим Договором та Додатком №2 до нього.

2.2.5. Інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього Договору та передбачені ним.

У випадку виникнення у Банка додаткових документально, підтверджених витрат, у т.ч. пов`язаних з доставкою, передачею, реєстрацією, проведенням обов`язкових технічних оглядів Майна, сплатою податків, зборів, інших платежів, які є обов`язковими до сплати для Банку у зв`язку з виконанням цього Договору, Банк має право включити такі витрати до складу лізингових платежів, а Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити ці витрати не пізніше дати сплати чергового лізингового платежу, якщо інше не буде погоджено Сторонами.

2.2.6. Якщо в процесі виконання цього Договору виникне необхідність сплати податку на додану вартість, останній сплачується Лізингоодержувачем в розмірі, визначеному чинним законодавством, додатково до чергового періодичного лізингового платежу.

Згідно з п.2.3. Договору, здійснення Лізингоодержувачем лізингових та інших платежів за цим Договором Банк відкриває рахунок IBAN UAH НОМЕР_4 № НОМЕР_5, отримувач AT КБ «ПРИВАТБАНК». Лізингові платежі підлягають сплаті Лізингоодержувачем на зазначений рахунок, якщо інше прямо не встановлено цим Договором або домовленістю Сторін.

Грошові зобов`язання за цим Договором виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від Лізингоодержувача, а також від інших осіб, насамперед спрямовуються для сплати платежів згідно з п.2.1.1.1 та винагород згідно з п.2.2.1 цього Договору; далі - відшкодування витрат Банку згідно з п.9.3. цього Договору; далі - для погашення неустойки згідно з п.8.7. цього Договору; далі - платіж згідно з п.7.2.6.3. цього Договору; далі - для плати платежів згідно з п.8.3, штрафу згідно з п.8.4. та неустойки згідно з п.8.6. цього Договору; далі - для погашення пені згідно з п.8.2. п.8.5. цього Договору; далі - винагороди згідно з п.2.2.2 і п.2.2.3 цього Договору; далі - прострочені платежі в частини викупу вартості переданого в лізинг Майна, далі - викуп вартості переданого в лізинг Майна. У випадку відсутності чергового грошового зобов`язання, передбаченого цим пунктом, отримані Банком кошти спрямовуються на виконання наступного за черговістю зобов`язання (п.2.6. Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що передача майна буде здійснюватись за адресою: України, область Миколаївська м. Миколаїв, проспект Героїв України, будинок 113/1.

Сторони у п.3.2. Договору передбачили, що передача Майна можлива після сплати Лізингоодержувачем платежів, передбачених цим Договором, зокрема: авансового платежу (якщо це передбачено), винагороди Банку згідно з п.2.2.1. цього Договору. Отримання необхідних дозволів на експлуатацію Майна покладається на Лізингоодержувача, якщо інше не буде погоджено Сторонами.

Майно повинне бути передане Лізингоодержувачу протягом 10 (десять) календарних днів після сплати авансового платежу відповідно до умов цього Договору. Допускається поставка Майна узгодженими Сторонами партіями. Строк передачі Майна може змінюватись в залежності від дотримання Продавцем строку Постачання Майна за Договором купівлі-продажу, укладеного між Банком та Продавцем, про що Банк попередньо повідомляє Лізингоодержувача. У такому випадку вважатиметься, що Сторони підписанням відповідного Акту приймання-передачі погодили новий строк поставки Майна, що відповідає даті складання Акту приймання-передачі Майна, якщо інше не буде встановлено домовленістю Сторін (п.3.3. Договору).

Відповідно до п.3.4. Договору, з моменту фактичного отримання Лізингоодержувачем Майна і до моменту підписання Акту прийому-передачі, Майно знаходиться на відповідальному зберіганні у Лізингоодержувача. Лізингоодержувач несе повну матеріальну відповідальність за збереженні Майна, прийнятого ним на відповідальне зберігання. Факт прийому Майна на відповідальне зберігання підтверджується підписанням Акта прийому Майна на відповідальне зберігання (Додаток № 5). Повернення Майна з відповідального зберігання здійснюється згідно з Актом прийому-передачі Майна (Додаток №4), що оформлюється під час передачі Майна Лізингоодержувачу безпосередньо в Лізинг.

Протягом усього строку цього договору Майно є власністю Банка. Майно переходить у власність Лізингоодержувача після сплати Банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим Договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна Лізингоодержувачу (п.4.1 Договору).

Пунктом 6.1. Договору визначено, що Банк має право, зокрема: вимагати повернення майна у випадках, передбачених п.10.1. та п.10.2. цього Договору (п.п.6.1.3.); достроково розірвати цей Договір та вимагати погашення заборгованості згідно з умовами цього Договору (п.п.6.1.7).

У п.7.2. Договору визначено, що Лізингоодержувач зобов`язаний, зокрема:

- в день передачі Майна прийняти його та підписати Акт прийому-передачі Майна, а також підписати Додаток №2 (п.п.7.2.1.);

- повернути майно Банку у випадках передбачених Договором, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому Банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим Договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього Договору (п.п.7.2.6.);

- здійснювати лізингові платежі в розміри та строки, що зазначені в Додатку №2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені договором про внесення змін до цього Договору (п.п.7.2.9).

Сторони у п.п.9.1.2. Договору встановили, що цей договір може бути достроково розірваний за ініціативою Банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача, зокрема:

- невиконання Лізингоодержувачем будь-якого зобов`язання, передбаченого п.п.7.2.1-7.2.5, п.7.2.8 цього Договору;

- повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього Договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів, що зокрема, є одним з випадків, коли настає Подія Дефолту.

Згідно з п.п.9.1.3. Договору, у разі настання Події Дефолту Банк направляє Лізингоодержувачу письмове повідомлення про відмову від Договору та його розірвання (надалі - «Повідомлення про відмову від Договору») з зазначенням конкретної Події Дефолту.

У Повідомленні про відмову від Договору зазначаються строки усунення обставин, що зумовили настання Події Дефолту (погашення простроченої заборгованості, вчинення певних дій тощо), а також дата розірвання цього Договору у разі неусунення Лізингоодержувачем Події Дефолту.

Відповідно до п.п.9.1.4. Договору, у разі настання Події Дефолту Лізингоодержувач зобов`язаний доставити Майно за адресою та в строки, визначені Банком у Повідомленні про відмову від Договору, а в разі відсутності такого Повідомлення - самостійно звернутися до Банку за телефоном 3700 або направивши Банку листа на електронну пошту , з метою одержання вказівок від Банка щодо адреси, за якою слід доставити Майно. Факт виконання Лізингоодержувачем зазначеного зобов`язання фіксується шляхом складання відповідного акта, який підписується Сторонами.

Згідно з п.п.9.1.6. Договору, Подія Дефолту вважається врегульованою, а Лізингоодержувач продовжує користуватись Предметом лізингу на умовах цього Договору, якщо:

- не пізніше 89 (вісімдесят дев`ятого) календарного дня з моменту виникнення прострочення зі сплати лізингових платежів та/або інших відповідних грошових зобов`язань перед Банком, Лізингоодержувачем (або третьою особою) погашено у повному обсязі прострочена заборгованість, що існувала на момент такого погашення, включаючи усі витрати Банка, у тому числі, що пов`язані з доставкою, зберіганням та утриманням Майна, а також усунені (за наявності) усі інші порушення умов цього Договору; та/або

- Банком буде визнано факт врегулювання Лізингоодержувачем Події Дефолту (усунення порушень та/або відновлення належного стану виконання раніше порушених зобов`язань, зникнення обставин, що зумовили настання Події Дефолту), та Банк повідомляє Лізингоодержувача про можливість отримання Майна та підписання відповідного акту.

Якщо Майно не було доставлено в порядку, визначеному п.п.9.1.4 статті 9 цього Договору та Банк самостійно не зміг вилучити Предмет лізингу (п.п. 9.1.5 статті 9 цього Договору), крім того, Лізингоодержувач протягом 89 (вісімдесяти дев`яти) календарних днів з моменту виникнення Події Дефолту (у т.ч. прострочення сплати лізингових платежів повністю або частково) не здійснив врегулювання Події Дефолту, Лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення Події Дефолту зобов`язаний погасити у повному обсязі прострочену заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), а також відшкодувати Банку кошти в сумі залишку лізингових платежів згідно з Додатком 2 до цього Договору, та з наступного дня цей Договір вважається розірваним (п.п.9.1.7 Договору).

Згідно з п.п.9.1.8 Договору, якщо Майно було доставлено в порядку, визначеному п.п. 9.1.4 статті 9 цього Договору або Банком самостійно вилучено Предмет лізингу (п.п. 9.1.5 статті 9 цього Договору), але Лізингоодержувачем не здійснено врегулювання Події Дефолту, Лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення Події Дефолту, зобов`язаний погасити у повному обсязі заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), та з наступного дня цей Договір вважається розірваним

При цьому, Лізингоодержувач зобов`язаний, на вимогу Банку, відшкодувати Банку кошти в сумі різниці між частиною вартості Майна, що залишилась несплаченою на момент розірвання цього Договору, та сумою коштів, що становить вартість Предмета лізингу згідно з висновком (звітом) незалежного суб`єкта оціночної діяльності, що здійснено по факту повернення Майна Банку.

Згідно з п.10.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами всіх зобов`язань за ним. Повідомлення, запити та кореспонденція за цим Договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка за необхідності може повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: адреса Банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта:@pb.ua, адреса Лізингоодержувача: 92914, Україна, Луганська область, Кремінський район, смт. Красноріченське, вул. Привокзальна, бул. 15, корп. А, електронна пошта: .

Згідно з даними Анкети-заяви клієнта фізичної особи-підприємця або особи, яка проводить незалежну професійну діяльність про приєднання до умов і правил надання банківських послуг - ФОП Кобзаря І.І. від 26.02.2021, останній вказав адресу електронної пошти:@ukr.net.

Додаток №1 (Специфікація Майна), додаток №2 (Графік лізингових платежів), додаток №3 (Тарифи за оформлення документів), додаток №4 (Акт прийому-передачі Майна), додаток №5 (Акт прийому Майна на відповідальне зберігання) є невід`ємними частинами цього договору (п.10.3. Договору).

У п.10.4. Договору передбачено, що сторони, цим договором засвідчують свою згоду про те, що в порядку ч.3 ст.207 Цивільного кодексу України ведення документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових договорів до них, договорів про внесення змін до них, та інших документів, Сторонами може здійснюватися як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису, сертифікат на який видано Акредитованим Центром Сертифікації Ключів Банка, згідно із Свідоцтвом про акредитацію центру сертифікації ключів Серії СА №26 та атестату відповідності виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України від 25.03.2011, а також Експертного висновку №05/1-2057 від 30.05.2011.

Згідно з п.10.5. Договору, цей договір підписано із використання кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Всі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються договором про внесення змін, що є невід`ємною частиною цього Договору (п.10.6. Договору).

Специфікацією майна, яка є Додатком №1 до Договору фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021, визначена характеристика предмету лізингу, а саме: марка - Трактор Беларус, модель - 82.1 серійний номер - НОМЕР_3, рік виробництва - 2021, вартістю 515000 грн, з урахуванням ПДВ, та оформлення Майна в органах державної реєстрації у розмірі 3000,00 грн, відповідно до умов цього Договору.

Згідно з Графіком лізингових платежів, який є Додатком №2 до Договору фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021, загальна сума лізингових платежів, яка включає суму до погашення в рахунок викупу Майна, суму % до погашення та щомісячну винагороду, складає 478945,26 грн та підлягає сплаті в період з 30.12.2021 по 29.11.2026.

У Додатку №3 до Договору фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021 встановлені Тарифи за оформлення документів.

Договір фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021 та Додатки №1, №2, №3 підписані 30.11.2021 сторонами із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Як вбачається, з Акту прийому-передачі майна від 14.12.2021, який є Додатком №4 до Договору фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021, Банк передав, а Лізингоодержувач прийняв у лізинг майно: марка - Трактор Беларус, модель - 82.1 серійний номер - НОМЕР_3, рік виробництва - 2021, вартістю 515000 грн, з урахуванням ПДВ, та оформлення Майна в органах державної реєстрації - 3000,00 грн.

Вказаний Акт підписано 14.12.2021 сторонами із використанням кваліфікованого електронного підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Як вбачається, з Акту прийому майна на відповідальне зберігання від 03.12.2021, який є Додатком №5 до Договору фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021, Банк передав, а Лізингоодержувач прийняв у відповідальне зберігання Майно: марка - Трактор Беларус, модель - 82.1 серійний номер - НОМЕР_3, рік виробництва - 2021, вартістю 515000 грн, з урахуванням ПДВ та оформлення Майна в органах державної реєстрації - 3000,00 грн.

Вказаний Акт підписано сторонами із використанням кваліфікованого електронного 14.12.2021 підпису в порядку, передбаченому Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги», що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

20.01.2023 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до ФОП Кобзаря І.І. з листами №Е.65.0.0.0/3-221222/24689 від 22.12.2022 та №Е.65.0.0.0/3-221222/24690 від 22.12.2022, в яких повідомило Лізингоодержувача:

- про настання Події Дефолту, а саме: повної або часткової несплати лізингового платежу згідно з умовами цього Договору, якщо прострочення сплати становить більше 60 (шістдесяти) календарних днів;

- відповідно до умов п.п. 9.1.4, 9.1.6 Договору у разі настання Події Дефолту Лізингоодержувач був зобов`язаний доставити Майно за адресою, визначеною при зверненні за номером 3700 та врегулювати Подію Дефолту, в тому числі сплативши прострочену заборгованість за Договором, що виникла на дату 30.09.2022 в строк до 30.09.2022;

- у випадку, якщо Подія Дефолту не врегульована, Банк застосовує умови п.п.9.1.7, 9.1.8 Договору, викладені нижче.

Якщо Майно не буде доставлено в порядку, визначеному Договором та Лізингоодержувач не здійснить врегулювання Події Дефолту, Лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення Події Дефолту зобов`язаний погасити у повному обсязі прострочену заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), а також відшкодувати Банку кошти в сумі залишку лізингових платежів згідно з Додатком 2 до Договору, та з наступного дня, а саме 01.10.2022 Договір вважається розірваним.

Якщо Майно буде доставлено в порядку, визначеному Договором, або Банком самостійно вилучено предмет лізингу, але Лізингоодержувачем не здійснено врегулювання Події Дефолту, Лізингоодержувач не пізніше 90 (дев`яностого) календарного дня з моменту виникнення Події Дефолту, зобов`язаний погасити у повному обсязі заборгованість (у тому числі, заборгованість за простроченими лізинговими платежами, нарахованою неустойкою (штрафи, пеня)), та з наступного дня, а саме 01.10.2022, цей Договір вважається розірваним. При цьому, Лізингоодержувач зобов`язаний, на вимогу Банку, відшкодувати Банку кошти в сумі різниці між частиною вартості Майна, що залишилась несплаченою на момент розірвання Договору, та сумою коштів, що становить вартість Предмета лізингу згідно з висновком (звітом) незалежного суб`єкта оціночної діяльності, що буде здійснено по факту повернення-Майна Банку.

Листи №Е.65.0.0.0/3-221222/24689 від 22.12.2022 та №Е.65.0.0.0/3-221222/24690 від 22.12.2022 16.01.2023 підписані кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи Савіхіною А.М. та 20.01.2023 направлені на адреси електронної пошти ФОП Кобзаря І.І. (які наявні в системі «ПриватБанк»): ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними роздруківками.

Відповіді на зазначені листи позивачем не отримано, предмет лізингу не повернуто.

Позивач вказує, що невиконання відповідачем умов Договору фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021 в частині сплати лізингових платежів та винагороди відповідно до Графіку, розірвання позивачем договору в односторонньому порядку, а також невиконання відповідачем вимоги щодо повернення майна і стало підставою для його звернення до суду із позовом з заявленими вимогами.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Суд вказав, що прострочення відповідачем сплати лізингових платежів складає понад 60 днів, беручи до уваги дотримання позивачем порядку розірвання договору, передбаченого його умовами, договір є розірваним з 01.10.2022. Враховуючи, що обраний позивачем спосіб захисту фактично зводиться до повернення йому майна - предмету лізингу, що відповідає приписам чинного законодавства та умовам Договору, суд вважає за можливе задовольнити вимогу про витребування предмету лізингу у відповідача на користь позивача. Суд зазначив, що в межах п.п.7.2.6 Договору сторонами узгоджено загальний обов`язок Лізингоодержувача щодо повернення лізингових платежів, без визначення їх складових частин та розміру. Суд, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, дійшов висновку, що відповідний пункт договору, в тлумаченні норм законодавства, передбачає обов`язок Лізингоодержувача щодо повернення виключно винагороди за користування предметом лізингу. З огляду на викладене, суд вказав, що позовні вимоги щодо витребування предмету лізингу та стягнення винагороди за користування предметом лізингу в сумі 16829,76 грн є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, та підлягають задоволенню. У задоволенні вимоги про стягнення 34371,87 грн - несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування (вид платежу відповідно до Графіку лізингових платежів - сума до погашення в рахунок викупу майна) суд відмовив за безпідставністю.

Колегія суддів, надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу).

Нормами частини першої статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору лізингу.

Частиною першою статті 292 ГК України визначено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно зі статтею 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

13.06.2021 набув чинності Закон України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX, та втратив чинність Закон України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР.

Відповідно до п. 2 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX цей Закон застосовується до відносин, що виникли після дня набрання чинності цим Законом. Відносини, що виникли на підставі договорів фінансового лізингу, укладених до набрання чинності цим Законом, регулюються відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що Договір фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 укладений 30.11.2021, тобто після набрання чинності Закону України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX.

Отже, правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем на підставі договору фінансового лізингу від 30.11.2021 №LGZOFLOWWJM2Q-2, регулюються Законом України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX, який був чинним на момент укладання вказаного договору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» (тут і далі - в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, та які передбачають наявність хоча б однієї з ознак фінансового лізингу, встановлених цим Законом.

За укладеним сторонами Договором, Банк зобов`язується набути у власність майно, спеціально придбане у Продавця (постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем Специфікації(-й) (Додаток №1) та умов, та передати його у володіння та користування Лізингоодержувачу на визначений строк (строк лізингу), а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Майно та сплатити Банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим Договором.

У силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк (термін).

Як вбачається із наявного у матеріалах справи акту приймання-передачі майна від 14.12.2021 позивач передав об`єкт лізингу, а відповідач прийняв таке майно.

Відповідно до ч.1,2 статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором. Протягом строку дії договору фінансового лізингу розмір лізингових платежів може бути змінено у випадках та порядку, передбачених таким договором.

Частинами 4,6 статті 17 вказаного Закону визначено, що після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом. Договір фінансового лізингу може бути достроково розірваний з інших підстав, встановлених законом або таким договором.

Лізингові платежі, сплачені лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу до дати односторонньої відмови лізингодавця від договору фінансового лізингу або його розірвання, не підлягають поверненню лізингоодержувачу, крім випадків, коли одностороння відмова від договору фінансового лізингу або його розірвання здійснюються до моменту передачі об`єкта фінансового лізингу лізингоодержувачу. Лізингодавець має право стягнути з лізингоодержувача заборгованість із сплати лізингових платежів на дату розірвання договору, а також збитки, неустойку (штраф, пеню), інші витрати, у тому числі понесені лізингодавцем у зв`язку із вчиненням виконавчого напису нотаріусом (ч.7 ст.17 Закону).

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено права та обов`язки лізингодавця. Так, Лізингодавець має право, зокрема, у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу.

У даній справі лізингоодержувач не виконував зобов`язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором, у зв`язку із чим позивач скористався своїм правом на відмову від договору та просив погасити заборгованість за договором і повернути предмет лізингу відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент розірвання договору фінансового лізингу від 30.11.2021 №LGZOFLOWWJM2Q-2 відповідачем не сплачено винагороду за користування предметом лізингу в сумі 16829,76 грн та відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування 34371,87 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23 витребувано у відповідача предмет лізингу, стягнуто з відповідача на користь позивача винагороду за користування предметом лізингу в сумі 16829,76 грн та відмовлено стягненні відшкодування частини вартості предмету лізингу в сумі 34371,87 грн

Колегія суддів зазначає, що рішення, з урахуванням вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, розглядається лише в оскаржуваній частині, а саме в частині відмови у стягненні з відповідача заборгованості за платежами в рахунок викупу майна в сумі 34 371,87 грн.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, на яку посилається суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення, лізингодавець не може вимагати і повернення об`єкта лізингу, і відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) водночас, тому для вирішення питання щодо стягнення заборгованості слід аналізувати умови договору та структуру лізингових платежів.

У справі №904/5726/19 суди дослідили, що до моменту розірвання договору лізингодавець виставляв до оплати рахунки-фактури до складу яких входило відшкодування частини вартості об`єкта лізингу, проценти та комісії.

З урахуванням статті 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» суд касаційної інстанції у наведеній постанові зазначив, що враховуючи структуру та зміст лізингових платежів, ці платежі не є рівнозначними платі за користування, на відміну від орендної плати, позаяк містять в собі таку складову, як відшкодування частини вартості предмета лізингу, і з моменту розірвання договору лізингу зобов`язання лізингодавця щодо передачі об`єкта лізингу у власність лізингоодержувача є припиненим, відповідно в лізингоодержувача припинилось зобов`язання щодо відшкодування вартості цього об`єкта.

Ураховуючи встановлену у справі №904/5726/19 структуру лізингових платежів, а також положення пункту 12 загальних умовах контракту, відповідно до якого у випадку розірвання договору за ініціативою лізингодавця лізинговий платіж буде вважатись платою за користування об`єктом лізингу (пункт 6.18 загальних умов), що за висновком суду касаційної інстанції з урахуванням частини першої статті 627, статті 629 ЦК України узгоджується з правовим регулюванням договору оренди (найму), Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками судів в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості по сплаті за користування об`єктом лізингу (до складу якої входило відшкодування частини вартості об`єкта лізингу) до припинення дії договору.

Як вже зазначено вище, у справі, яка розглядається, суди дослідили, що лізингові платежі в межах спірного договору складаються з: (1) винагороди, що підлягають сплаті одноразово у день укладення цього договору; (2) винагороди за користування майном у розмірі 0,01 (нуль цілих одна сотих) % річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, на сплату чергового лізингового платежу згідно додатку №2; (3) платежів в рахунок викупу майна, що підлягають сплаті згідно з цим договором та додатком №2 до нього у т.ч. компенсація вартості пристрою GPS зі встановленням.

Ураховуючи, що у даній справі позивачем заявлено вимогу про повернення предмета лізингу, суд першої інстанції під час розгляду справи №917/173/23 та з посиланням на вищезазначені висновки Верховного Суду, дійшов висновку, що нарахування позивачем одночасно платежів в рахунок викупу майна в сумі 34 371,87 грн за період дії договору є безпідставним.

Колегія суддів зазначає, що Договір фінансового лізингу №LGZOFLOWWJM2Q-2 від 30.11.2021, що досліджується у межах даної справи, укладений позивачем та відповідачем після втрати чинності Законом України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР та набрання чинності Законом України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX. В той час як до Договору фінансового лізингу, який є предметом розгляду у справі №904/5726/19, підлягають застосуванню положення Закону України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 №723/97-ВР.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про фінансовий лізинг» від 04.02.2021 №1201-IX встановлено, що Лізингодавець має право, зокрема, у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу - сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу.

В той час як Закон України «Про фінансовий лізинг» від 16.12.1997 № 723/97-ВР таких прав лізингодавця не містив.

Отже, правовідносини у справі №904/5726/19 відрізняються нормативно-правовим регулюванням.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також: у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З урахуванням наведеного вище правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 15.06.2021 у справі №904/5726/19, при вирішенні питання відшкодування вартості об`єкта лізингу (у межах здійснення лізингових платежів) у випадку розірвання договору, слід аналізувати як умови договору так і структуру лізингових платежів.

Як вбачається з матеріалів справи, у п. 7.2.6 Договору від 30.11.2021 сторони узгодили, що лізингоодержувач зобов`язаний повернути майно банку у випадках, передбачених Договором, у стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, сплативши при цьому банку заборгованість по лізингових платежах на поточну дату, інших платежах за цим договором, а також відшкодувавши заподіяні цим збитки, в строк не пізніше дати розірвання цього договору.

Так, сторони у пункті 7.2.6 договору передбачили повернення лізингових платежів в цілому у разі розірвання договору, з огляду на що слід з`ясувати структуру лізингових платежів, яка передбачена укладеним між сторонами Договором.

Відповідно до п.2.2. Договору, розмір, структура, строк сплати лізингових платежів встановлюються цим договором і Додатком №2 до нього, та включають таке:

2.2.1. Разова винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору:

- у розмірі 0,50 % від суми фінансування (загальної суми лізингових платежів згідно з п.2.1.1.2. цього Договору) на дату укладення цього Договору, що становить 1817,50 грн та підлягає сплаті одноразово разом зі сплатою (у день сплати) авансового платежу, передбаченого п.2.1.1.1. цього Договору;

2.2.2. Щомісячна винагорода за обслуговування операції фінансового лізингу, що входить до складу лізингових платежів по Договору, у розмірі 0,04 % від вартості Майна, передбаченої п.2.1. цього Договору, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно з Додатком №2.

2.2.3. Винагорода за користування Майном у розмірі 11,00 % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, на дату сплати чергового лізингового платежу згідно з Додатком №2.

2.2.4. Платежі в рахунок викупу Майна, у т.ч. аванс, що підлягають сплаті згідно з цим Договором та Додатком №2 до нього.

2.2.5. Інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням цього Договору та передбачені ним.

У випадку виникнення у Банка додаткових документально, підтверджених витрат, у т.ч. пов`язаних з доставкою, передачею, реєстрацією, проведенням обов`язкових технічних оглядів Майна, сплатою податків, зборів, інших платежів, які є обов`язковими до сплати для Банку у зв`язку з виконанням цього Договору, Банк має право включити такі витрати до складу лізингових платежів, а Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити ці витрати не пізніше дати сплати чергового лізингового платежу, якщо інше не буде погоджено Сторонами.

Згідно з Додатком №2 до Договору «Графік лізингових платежів» видами платежів є: сума до погашення в рахунок викупу майна; сума % до погашення та щомісячна винагорода.

Таким чином, структура лізингових платежів, передбачених пунктом 2.2 договору та Додатком №2 до Договору «Графік лізингових платежів», складається не тільки з винагороди, але і включає вартість майна (суму до погашення в рахунок викупу майна).

З огляду на викладене, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за лізинговими платежами, яка виникла до моменту розірвання Договору, а саме 34 371,87 грн несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування, з урахуванням п.7.2.6 Договору та п.3 ч.1 ст.20 Закону України «Про фінансовий лізинг» є законними та обґрунтованими.

Суд першої інстанції, відмовляючи у стягненні на користь позивача платежу в рахунок викупу майна до моменту розірвання договору, не оцінив умови договору та структуру лізингових платежів на предмет врегулювання сторонами порядку стягнення лізингових платежів у разі розірвання договору, а констатував неможливість одночасно вимагати повернути об`єкт лізингу та вимагати відшкодування вартості об`єкта лізингу.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до чинного законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та скасування рішення Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23 в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача 34371,87 грн несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішення, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі учасникам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах в межах вимог і доводів апеляційної скарги.

Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст.ст.123,129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги витрати апелянта за подання до суду апеляційної скарги покладаються на позивача.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.2 ст. 273 ГПК апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 14.02.2024 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023 №3429-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 232, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, п.п.1, 3 ч.1 ст.277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Рішення Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23 скасувати в частині відмови у стягненні з відповідача на користь позивача 34371,87 грн несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

В решті рішення Господарського суду Луганської області від 08.08.2023 у справі №913/173/23 залишити без змін.

Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції:

« 1.Позов задовольнити повністю.

2.Витребувати у Фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд, 1Д, м. Київ, 01001, ) транспортний засіб марка - трактор Беларус, модель - 82.1, серійний номер - НОМЕР_1, рік виробництва - 2021.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд, 1Д, м. Київ, 01001, ) винагороду за користування предметом лізингу в сумі 16829,76 грн, несплачене відшкодування частини вартості предмету лізингу в сумі 34371,87 та витрати зі сплати судового збору в сумі 8493,02 грн.

Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.»

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кобзаря Івана Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд, 1Д, м. Київ, 01001, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 4026,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.12.2023.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук