ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

12.12.2023 року м. Дніпро Справа № 876/78/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі

головуючого судді Кощеєва І.М.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Мілінчук Л.В. - адвокат

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна"

про стягнення 268 958,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" задоволено - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" 268 958,86 грн. штрафу за прострочення поставки обладнання за Договором поставки № 1540/18 від 16.02.2018р. ( на придбання технологічного обладнання), 2 689,59 грн. - витрат, пов`язаних з вирішенням третейського спору третейським судом.

02.11.2023р., через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №876/78/23 визначено головуючого суддю (суддю - доповідача) Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.11.2023р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21 прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено в судове засідання на 21.11.2023р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.11.2023р., задоволено клопотання Відповідача та витребувано у Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації «Регіональна правова група» справу №14/8К-21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг"до Товариства з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна", про стягнення 268 958,86 грн.. Розгляд заяви відкладено в судове засідання на 12.12.2023р.. Судове засідання 12.12.2023р. ухвалено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

11.12.2023р. до суду надійшла третейська справа №14/8К-21.

Представник відповідача у судове засідання 12.12.2023р. не з`явився.

У відзиві на заяву, що надійшов до суду, Відповідач заперечує проти задоволення заяви Позивача, посилаючись на те, що рішення третейського суду було прийняте у спорі, не передбаченому третейською угодою.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ГПК України, заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Беручи до уваги, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду заяви по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, заява розглядається без участі представника Відповідача, за наявними у справі матеріалами.

12.12.2023р., в судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частину ухвали Центрального апеляційного господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які подані Позивачем, з урахуванням фактичних та правових підстав заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для видачі наказу на примусове виконання вказаного рішення третейського суду, виходячи з наступного.

Ст. 55 Закону України "Про третейські суди" визначено, що рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст. 56 названого Закону заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Компетентним є місцевий загальний суд чи місцевий господарський суд за місцем розгляду справи третейським судом ( ч. 1 ст. 2 цього Закону).

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20.07.2006 р. в справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "судом, встановленим законом" у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За правилами п. 11 ч. 1 ст. 20 ГПК України до юрисдикції господарських судів відносяться справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Ч. 2 ст. 24 ГПК України встановлено, що справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами, як судами першої інстанції, за місцем розгляду справи третейським судом.

Провадження у таких справах здійснюється у порядку, передбаченому розділом VІІ ГПК України.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та пункту 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 8 ст. 349 ГПК України, до постановлення ухвали за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду будь-яка сторона має право в установлені законом порядку та строки звернутися до цього самого суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання цього самого рішення та просити розглянути її спільно із заявою про скасування цього рішення в одному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущений встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущений встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Отже, у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Перевіривши вищезазначені обставини, судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

16.02.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг» (надалі - Покупець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Калугин Україна» (надалі - Постачальник/Відповідач) уклали договір поставки №1540/18 на придбання технологічного обладнання, за умовами п. 1.1. якого, Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти та оплатити механічне обладнання (надалі - Обладнання) на умовах, передбачених чинним Договором.

Відповідно до п. 9.2 Договору, копія якого була додана до заяви, сторони погодили, що якщо спори та розбіжності, зазначені в п.9.1. даного договору, не будуть врегульовані шляхом перемовин, їх вирішення здійснюється відповідності з матеріальним правом України наступним чином:

- спори, майнові вимоги по яким перевищують еквівалент 10 000 доларів США( з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобов`язань, вирішуються в господарських судах України ( у відповідності до діючого законодавства України);

- спори, майнові вимоги по яким не перевищують еквівалент 10 000 доларів США( з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) по основній сумі зобов`язань, вирішуються в Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група", згідно з Регламентом вказаного суду. Рішення Третейського суду є кінцевим та є обов`язковим для сторін та підлягають виконанню сторонами в термін, вказаний в рішенні суду.

Рішенням Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" задоволено - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" 268 958,86 грн. штрафу за прострочення поставки обладнання за Договором поставки № 1540/18 від 16.02.2018р. ( на придбання технологічного обладнання), 2 689,59 грн. - витрат, пов`язаних з вирішенням третейського спору третейським судом.

02.11.2023р., через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21.

Суд констатує, що дане рішення є чинним. Докази його скасування відсутні. Рішення не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України. Суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Справа, у якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду. Докази того, що склад третейського суду не відповідав вимогам ст. ст. 16 - 19 Закону України "Про третейські суди" суду не надано.

Щодо заперечень Відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9.1. Договору поставки №1540/18 від 16.02.2018 року (на придбання технологічного обладнання), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Калугин Україна» спори та суперечності, що виникли у зв`язку з цим договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, будуть за можливістю вирішуватися шляхом переговорів.

Згідно п. 9.2. зазначеного договору, сторони узгодили що, якщо спори та суперечності, що виникли у зв`язку з цим договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх вирішення здійснюється у відповідності до норм матеріального права України, наступним чином, зокрема:

- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (відповідно до регламенту зазначеного суду), рішення якого є остаточним і обов`язковим для Сторін і підлягає виконанню Сторонами у строки, зазначені в рішенні суду.

Тобто, третейська угода про розгляд спору саме третейським судом міститься в укладеному між сторонами Договорі поставки №1540/18 від 16.02.2018 року (на придбання технологічного обладнання), та викладена в п. 9.2 Договору у вигляді третейського застереження.

Загальний розмір вимог про стягнення з відповідача грошових коштів (неустойки) у сумі 268 958,86 грн. не перевищував еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату звернення з позовною заявою).

Третейський розгляд справи відбувся 24.12.2021р. у Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» у складі колегії суддів: головуючий третейський суддя Петрова Т.А., третейський суддя - доповідач Палій Є.А., третейський суддя Сушко В.О., при секретарі судового засідання Петрушкевич О.А., місце ухвалення рішення: Україна, 50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ярослава Мудрого, буд. 74 літера А.

Як вбачається із рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суді України при Асоціації «Регіональна правова група» від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21 питання про наявність/відсутність у Третейського суду компетенції стосовно розгляду переданого на його вирішення спору було предметом оцінки Третейським судом.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального Третейського суді України при Асоціації «Регіональна правова група» від 21.05.2021р. у задоволенні Заяви Відповідача ТОВ «Калугин Україна» за вих.№52 від 12.02.2021р. про відсутність у Третейського суду компетенції стосовно розгляду переданого на його вирішення спору було відмовлено в повному обсязі.

Також слід зазначити, що рішенням Господарського суду Донецької області від 05.07.2021р. у справі № 905/682/21, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарський суд від 28.09.2021р. в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Калугин Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Інжиніринг» про визнання недійсним п. 9.2. Договору поставки №1540/18 від 16.02.2018р., яке містить третейське застереження, відмовлено повністю.

Рішення третейського суду набуло чинності 24.12.2021р., про що зазначено в самому рішенні. Вказане рішення не оскаржувалось та не скасовувалось.

Доводи відповідача про те, що третейське застереження, що міститься в п. 9.2. договору не може бути застосоване до стягнення неустойки спростовується нижчевикладеним.

Позовні вимоги ТОВ «Метінвест Інжиніринг» обґрунтовано неналежним виконанням ТОВ «Калугин Україна» зобов`язань за договором поставки від 16.02.2018р. № 1540/18. Тобто, спір стосується виконання та порушення договору. Заявлена позивачем до стягнення сума неустойки (штрафу) складає 268958,86 грн., що не перевищує еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на дату виникнення вимог). З ураховуючи положення п. 9.2 цього договору, даний спір підлягав розгляду у Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група».

Верховний Суд у постанові від 11.08.2020р. у справі №905/2267/19, аналізуючи умови третейського застереження які є тотожними умовам, викладеним в п. 9.2. укладеного між позивачем та відповідачем Договору поставки №1540/18 від 16.02.2018р., дійшов висновку, що основна сума зобов`язань не обмежується сумою основної заборгованості за договором, а може включати суму відповідальності за невиконання, неналежне виконання зобов`язань, порушення умов договору.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що «відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Проаналізувавши положення ст.ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відтак, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.»

Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч.3 ст. 22 ГПК України будь-які неточності в тексті угоди про передачу спору на вирішення до третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу та (або) сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитися судом на користь її дійсності, чинності та виконуваності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає спростованими доводи відповідача щодо відсутності компетенції Постійно діючого Регіонального Третейського суді України при Асоціації «Регіональна правова група» стосовно вирішення спору між позивачем та відповідачем щодо стягнення неустойки (штрафу) за порушення умов Договору поставки №1540/18 від 16.02.2018р., в сумі 268 958,86 грн..

Таким чином, оскільки відсутні підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачені ст. 355 ГПК України, ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди", та враховуючи, що вказане рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Позивача про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" 268 958,86 грн. штрафу за прострочення поставки обладнання за Договором поставки № 1540/18 від 16.02.2018р. (на придбання технологічного обладнання), 2 689,59 грн. - витрат, пов`язаних з вирішенням третейського спору третейським судом.

Відповідно ст. 129 ГПК України, сплачена заявником сума судового збору покладається на Товариство з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна".

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 253, 352, 354, 355, 356 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг", про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" - задовольнити.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (у складі третейських суддів: головуючого третейського судді Петрової Т.А., третейського судді-доповідача Палій Є.А., судді Сушка В.О.) від 24.12.2021р. у справі №14/8К-21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" 268 958,86 грн. штрафу за прострочення поставки обладнання за Договором поставки № 1540/18 від 16.02.2018р. (на придбання технологічного обладнання), 2 689,59 грн. - витрат, пов`язаних з вирішенням третейського спору третейським судом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Калугин Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест Інжиніринг" витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в сумі 1342,00 грн., про що видати наказ.

Відповідні накази видати після набрання ухвалою законної сили.

Ухвала апеляційного господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали, та якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 12.12.2023р.

Суддя І.М. Кощеєв