ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. м. Одеса Справа № 916/3129/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Сулімовської М.Б., за участю секретаря судового засідання Толкунової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ДАРЛ" (, 65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Вороного, буд.12-А)

відповідача-2: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

про стягнення 945669,62 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Пучкова Л.А., адвокат, ордер ВН №1106665 від 01.02.22

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ДАРЛ", відповідача-2 ОСОБА_1 про стягнення 945669,62 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов Договору банківського обслуговування № б/н від 31.03.2016 в частині погашення заборгованості за кредитом, за належне виконання якого поручився відповідач-2 ОСОБА_1 .

Ухвалою від 14.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 14.09.2023, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 14.09.2023 відкладено підготовче засідання на 11.10.2023.

Ухвалою від 11.10.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 13.11.2023; закрито підготовче провадження у справі №916/3129/23; призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 01.11.2023.

Ухвалою від 01.11.2023 розгляд справи відкладено на 22.11.2023.

В судове засідання з`явилась представник позивача, яка підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвали суду у даній справі, направлені відповідачам за адресами, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Єдиному державному демографічному реєстрі, повернулись до суду з відмітками поштового відділення про відсутність адресатів за вказаними адресами.

Суд враховує, що відповідно до п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

За наведеного суд констатує, що судом було вжито належних заходів щодо повідомлення відповідачів про розгляд даної справи.

Відзив на позовну заяву, будь-які заяви та клопотання від відповідачів не надходили.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов у встановлений судом строк.

Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із ч.2 ст.178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 22.11.2023 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

в с т а н о в и в:

Як слідує з матеріалів справи та встановлено судом, 31.03.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ДАРЛ" (відповідач-1) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (Заява), згідно якої відповідач-1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 31.03.2016 (Договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

За умовами Договору, відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 , в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

11.11.2021 відповідачем-1 підписано Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" про надання кредиту шляхом встановлення кредитного ліміту на умовах овердрафтного кредиту в розмірі 1000000,00 грн.

Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт у розмірі 1000000,00 грн.

20.06.2022 відповідачем-1 було подано Заяву-анкету про зміну умов договору. Заява-анкета про зміну умов договору була підписана відповідачем-1 шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису відповідно до приписів Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України "Про електронні довірчі послуги".

20.06.2022 ТОВ "Виробнича компанія "ДАРЛ" було подано до АТ КБ "Приватбанк" заяву-анкету про зміну умов договору, зокрема, про реструктуризацію кредитного ліміту на рахунок - б/н від 31.03.2016: Форма кредиту - строковий кредит; Сума кредиту - сума фактичної заборгованості за основним боргом; Строк кредиту - 12 місяців. Графік погашення: рівними частинами щомісяця, починається з 4-го місяця. Нараховані та несплачені проценти/комісії: сплата рівними частинами протягом 3 місяців. Розмір процентної ставки: 25% річних.

Банком було погоджено зміни до умов договору Протоколом рішення про короткострокову реструктуризацію та Пропозицією про зміну істотних умов кредитування за договором, яким є Заява про приєднання б/н від 31-03-2016 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", що розміщені в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк" http//privatbank.ua/terms.

Також, 11.11.2021 між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 (відповідач-2) було укладено договір поруки №Р435562065, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з Кредитного договору.

Разом з тим, в порушенням умов Договору (графіку, наведеного в п.4 пропозиції про зміну істотних умов кредитування за Кредитним договором) та приписів законодавства, відповідач-1 не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін, та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Так, станом на 20.06.2023 заборгованість відповідача-1 становить 945669,62 грн., в тому числі 888888,89 грн. заборгованості за кредитом та 56780,73 грн. заборгованості за відсотками з користування кредитом.

Означена заборгованість відповідачем-1 в добровільному порядку не сплачена, що і зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч.1 ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Так 31.03.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ДАРЛ" (відповідач-1) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (Заява), згідно якої відповідач-1 приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http//privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 31.03.2016 (Договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

За умовами Договору, відповідачу-1 було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 , в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Згідно з п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів та угод або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п.3.2.1.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта.

За умовами п.3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

У відповідності до п. 3.2.1.1.8 Умов, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - Угода).

Згідно п. 3.2.1.1.6 Умов, ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-клієнт-банк, SMS-повідомлення або інших).

Відповідно до розділу 3.2.1.4 Умов, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована відсоткова ставка).

Порядок розрахунку відсотків: за сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016, у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 64% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язання.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п.3.2.1.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов визначено розмір винагороди за використання ліміту, яку позичальник сплачує Банку 1-го числа кожного місяця.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

20.06.2022 відповідачем-1 було підписано із використанням електронного цифрового підпису Заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" про надання кредиту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_3 на наступних умовах: мета кредиту: поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта; вид кредиту - овердрафтовий кредит; спосіб надання кредиту - безготівковим шляхом; розмір поточного ліміту - 1000000,00 грн.; мінімальний - максимальний розмір ліміту: 10000 грн - 2000000 грн.; розмір відсоткової ставки - 16,5% річних; розмір комісії за управління фінансовим кредитом - 0,3% від максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку клієнта за звітний місяць; можливі види (форми) забезпечення кредиту - порука для юридичних осіб, крім державних та комунальних підприємств; строк надання кредиту - 12 місяців.

Підписанням цієї Заявки Клієнт на підставі ст.634 ЦК України у повному обсязі приєднується до розділу "Загальні положення" та підрозділу "Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/tems, які разом із цією Заявкою становлять Кредитний договір між Банком і Клієнтом, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі, та зобов`язується належним чином їх виконувати. Клієнт та банк надалі разом іменуються "Сторони".

Підписанням цієї Заявки Клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення Банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок". У разі зниження/збільшення надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку, розмір Ліміту може бути змінений Банком, про що Банк повідомляє Клієнта за 3 календарні дні у спосіб, визначений цими Умовами.

Клієнт підтверджує ознайомлення із розділом "Загальні положення", а також підрозділом "Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" у мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/tems, у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, а саме:

Згідно п.3.2.1.1 заяви, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтовий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок Клієнта на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських послуг в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення Кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим Договором терміни.

Ліміт встановлюється Банком на кожний операційний день. Розмір Ліміту розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та положень і нормативних актів Національного банку України (п.3.2.1.1.5 Заяви).

Пунктом 3.2.1.1.7 Заяви сторони узгодили, що для повідомлення клієнта про розмір ліміту, його зміну та узгодження інших змін до цього договору, банк на свій вибір здійснює повідомлення Клієнта: в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, систему "Приват24 для бізнесу", SMS-повідомления або інші засоби). Сторони узгодили, що банк має право на свій розсуд обирати та використовувати будь-який із способів, визначених цим пунктом, для будь-яких повідомлень, що повинні бути здійснені банком згідно цього договору.

Відповідно до п.3.2.1.2.1 Заяви, Банк зобов`язаний здійснювати платежі Клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку на підставі його розрахункових документів у межах Ліміту. Зобов`язання Банку з видачі Кредиту або його частини виникають у Банку в день надання Клієнтом розрахункових документів на використання Кредиту в межах вказаних в них сум.

Згідно п. 3.2.1.2.2.1, п. 3.2.1.2.2.2, п. 3.2.1.2.2.3 Заяви, клієнт зобов`язаний використовувати кредит на цілі, зазначені у п.3.2.1.1.1 цих умов. Сплатити Банку проценти за весь час фактичного користування кредитом, комісії та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором та тарифами банку. Повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.6.1, 3.2.1.2.3.9, 3.2.1.4.3 цього договору.

Відповідно до п.3.2.1.2.3.9 Заяви, при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом Умов, в т. ч. при порушенні цільового призначення використання кредиту, Банк, на свій розсуд, серед іншого, має право змінити умови кредитування.

Відповідно до п.3.2.1.3.1 Заяви, обов`язковою умовою надання кредиту Клієнту - юридичній особі є надання Поручителем поруки за виконання Клієнтом зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів, комісії за користування Лімітом на умовах, визначених цим Договором. Умови поручительства визначаються у Договорі поруки між Банком та Поручителем.

У випадку невиконання Клієнтом зобов`язань за Кредитним договором, Клієнт і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники (п.3.2.1.3.2 Заяви).

За користування Кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку, Клієнт сплачує проценти, які розраховуються щоденно на суму залишку заборгованості по Кредиту та сплачуються Клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо (п. 3.2.1.4.2 Заяви).

Сума заборгованості по Кредиту, нараховані проценти та комісія, не погашені у строки, встановлені в п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2,1.4.3 цього договору, з наступного дня вважаються простроченими (п. 3.2.1.4.4 Заяви).

У разі виникнення прострочених зобов`язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку підвищені проценти, розмір яких встановлено Тарифами Банку, які нараховуються на прострочену суму заборгованості по Кредиту (п.3.2.1.4.5 Заяви).

Згідно п.3.2.1.6.1 Заяви, строк користування Кредитом становить 12 місяців, з автоматичною пролонгацією за умови своєчасною і повного виконання Клієнтом умов Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання Клієнтом Заявки та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим договором (п.3.2.1.6.2).

20.06.2022 ТОВ "Виробнича компанія "ДАРЛ" було подано до АТ КБ "Приватбанк" заяву-анкету про зміну умов договору, зокрема, про реструктуризацію кредитного ліміту на рахунок - б/н від 31.03.2016: Форма кредиту - строковий кредит; Сума кредиту - сума фактичної заборгованості за основним боргом; Строк кредиту - 12 місяців. Графік погашення: рівними частинами щомісяця, починається з 4-го місяця. Нараховані та несплачені проценти/комісії: сплата рівними частинами протягом 3 місяців. Розмір процентної ставки: 25% річних.

Банком було погоджено зміни до умов договору Протоколом рішення про короткострокову реструктуризацію та Пропозицією про зміну істотних умов кредитування за договором, яким є Заява про приєднання б/н від 31-03-2016 року разом з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті АТ КБ "Приватбанк" http//privatbank.ua/terms.

Відповідно до Пропозиції про зміну істотних умов кредитування за договором, було встановлено:

- Сума заборгованості Позичальника за неповернутими кредитними коштами по Кредитному договору становить 1000000,00 грн., при цьому подальше надання Банком Позичальнику кредитних коштів за Кредитним договором не здійснюється;

- Кінцевий термін повернення Кредиту встановлюється до 19-06-2023 року (включно). Погашення заборгованості за Кредитом (повернення кредиту) здійснюється позичальником відповідно до графіку, наведеного в п.4 цієї пропозиції про зміну істотних умов кредитування за Кредитним договором.

- Умови нарахування процентів за користування кредитними коштами, зокрема тип процентної ставки, розмір та порядок сплати не змінюються та здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором.

- Усі інші умови Кредитного договору, що не змінені в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування за Кредитним договором, залишаються чинними та діють з урахуванням особливостей, що встановлені чинним законодавством України.

Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" про розміри встановлених кредитних лімітів від 27.06.2023, ТОВ "Виробнича компанія "ДАРЛ" на поточний рахунок № НОМЕР_2 було встановлено наступні ліміти: 31.03.2016 - 0,00 грн., 17.11.2021 - 1000000,00 грн., 23.12.2021 - 1000000,00 грн., 01.03.2022 - 999590,04 грн., 21.03.2022 - 80000,00 грн.

Разом з тим, в порушенням умов Договору (графіку, наведеного в п.4 пропозиції про зміну істотних умов кредитування за Кредитним договором) та приписів законодавства, відповідач-1 не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін, та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

01.06.2023 позивачем на адресу відповідача-1 було направлено претензію, відповідно до якої банк вимагав не пізніше семи днів від дати цієї претензії, здійснити погашення простроченої заборгованості, загальний розмір якої станом на 01.06.2023 становив 888888,89 грн. заборгованості за наданим кредитом та 48541,53 грн. заборгованості за відсотками.

Означена претензія залишена без відповіді та належного реагування.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Приписами частин 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно п.3, п. 3.1, п. 3.2 пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором, тип процентної ставки - фіксований. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 25% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються на непогашений залишок суми кредиту та сплачується щомісяця, не пізніше 20 числа кожного місяця.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку підвищені проценти, розмір яких встановлено Тарифами Банку, які нараховуються на прострочену суму заборгованості по Кредиту (п.3.2.1.4.5 Заявки).

Судом встановлено, що кредитний договір укладено у формі заяви про приєднання, підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов; кредитний договір містить повну інформацію щодо умов кредитування, зокрема, про строк кредитування, процентну ставку за користування кредитом, строки сплати платежів, а також про права та обов`язки сторін, порядок розрахунків, відповідальність за порушення зобов`язань.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем на виконання умов кредитного договору перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти в розмірі 1000000,00 грн.

Разом з тим, відповідач-1, всупереч умов договору та приписам чинного законодавства, не повернув позивачу кредитні кошти у встановлений договором строк, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість за кредитом в сумі 888888,89 грн. та заборгованість за відсотками у сумі 56780,73 грн.

Відповідач-1 здійсненого позивачем розрахунку заявленої до стягнення заборгованості не спростував, доказів на підтвердження сплати боргу суду не надав.

На підставі викладеного, суд визнає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими належними та допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, суд зазначає наступне.

Згідно ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, 11.11.2021 між АТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 (відповідач-2) було укладено договір поруки №Р435562065, предметом якого є надання поруки відповідачем-2 за виконання зобов`язань відповідача-1, які випливають з Кредитного договору по поверненню кредиту, який наданий позичальнику шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_2 (IBAN - НОМЕР_3 ) у розмірі 1000000,00 грн., максимальний розмір кредитного ліміту за кредитним договором становить 2000000,00 грн., а також по сплаті всіх інших платежів в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, який було укладено між кредитором та позичальником, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому (кредитний договір).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно п.2.1.2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою для здійснення договірного списання, згідно п. 2.1.1. цього договору та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний позичальник у випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладання цього договору. У випадку виконання позичальником та / або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором, цей договір припиняє свою дію (п.4.1 договору).

Вказаний договір було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису АТ КБ "Приватбанк" та накладення ОСОБА_1 11.11.2021 електронного підпису.

01.06.2023 позивачем на адресу відповідача-2 було направлено вимогу, відповідно до якої банк вимагав не пізніше семи днів від дати цієї претензії здійснити погашення простроченої заборгованості, яка станом на 01.06.2023 складає 888888,89 грн. заборгованості за наданим кредитом та 48541,53 грн. заборгованості за відсотками.

Претензія залишена без відповіді, заборгованість поручителем не погашена.

Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на викладене, враховуючи положення договору поруки, суд зазначає про наявність у відповідача-2 ОСОБА_1 обов`язку щодо виконання зобов`язання ТОВ "Виробнича компанія "ДАРЛ" за кредитним договором б/н від 31.03.2016 в частині погашення заборгованості за кредитним договором та сплати відсотків.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За приписами ст.16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v.Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року) (рішення Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України").

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін та інші проти України", рішення від 10.02.2010). Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

За приписами ст.ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У п. 4.1. постанови від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" пленум Вищого господарського суду України роз`яснив, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З врахуванням викладеного, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ДАРЛ" (, 65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Вороного, буд.12-А) та ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) - 888888 (вісімсот всімдесят вісім тисяч вісімсот всімдесят вісім) грн. 89 коп. заборгованості за кредитним договором №б/н від 31.03.2016, 56780 (п`ятдесят шість тисяч сімсот всімдесят) грн. 73 коп. заборгованості за відсотками.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ДАРЛ" (, 65033, Одеська область, м. Одеса, вул. Вороного, буд.12-А) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) - 7092 (сім тисяч дев`яносто дві) грн. 52 коп. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д) - 7092 (сім тисяч дев`яносто дві) грн. 52 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням суду законної сили.

Суддя М.Б. Сулімовська

Згідно з ч.ч.1, 2ст.241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення у порядку, передбаченому ст.257 ГПК України.

У зв`язку з призупиненням роботи АС "Діловодство спеціалізованого суду" з 30.11.2023 по 07.12.2023 (включно), що зумовлено несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду, рішення суду підписано 08 грудня 2023 р.