СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/2874/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Медуниця О.Є.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги відповідача (вх.2624Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2023 (суддя Добреля Н.С., повний текст складено 15.11.2023) у справі №922/2874/23

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла", м.Харків,

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла", в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 22 247 802,78 грн., 3% річних у сумі 1 336 020,55 грн., інфляційні втрати в сумі 8 285 900,67 грн., а також витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.11.2023 у справі №922/2874/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 22 247 802,78 грн., 3% річних у сумі 1 336 020,55 грн., інфляційні втрати в сумі 8 285 900,67 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 478 045,86 грн.

Не погодившись із означеним рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 07.11.2023 по справі №922/2874/23 повністю і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову про стягнення боргу повністю.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2023 для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя Радіонова О.О.

Перевіривши апеляційну скаргу на предмет відповідності її форми та змісту вимогам Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), суд зазначає наступне.

Згідно з п.2 ч.3 ст.258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України Про судовий збір.

Статтею 4 означеного Закону унормовано, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пп.4 п.2 ч.2 ст.4 названого Закону за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду сплаті підлягає судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У свою чергу, частиною 3 ст.4 Закону України Про судовий збір встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи ціну позову та ставки судового збору, приймаючи до уваги звернення відповідача з апеляційною скаргою в електронній формі через підсистему «Електронний суд», у розглядуваному випадку за подання апеляційної скарги сплаті підлягає судовий збір у розмірі 573 655,03 грн. (31 869 724,00 грн. * 1,5% * 150% * 0,8).

Відповідач не надав суду доказів сплати судового збору. Разом з тим до апеляційної скарги додане клопотання про відстрочення сплати судового збору. Клопотання обґрунтоване тим, що враховуючи майновий стан підприємства та арешт рахунків, відповідач не має можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги. Заявник зазначає, що приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів відповідача, а заборгованість населення перед відповідачем за спожиті послуги складає 36 958 251,32 грн. За твердженнями апелянта, позбавлення відповідача права на оскарження судового рішення по справі №922/2874/23 негативно вплине на фінансовий стан підприємства і, відповідно, на гарантовані державою соціальні гарантії для населення з числа споживачів відповідача, що передбачені чинним законодавством та Конституції України. Рішення суду першої інстанції без апеляційного оскарження в подальшому призведе до процедури банкрутства відповідача.

До клопотання долучено довідку Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поточний стан рахунку від 01.12.2023, банківську виписку Акціонерного товариства «Ощадбанк» від 01.12.2023, банківську виписку Акціонерного товариства «Банк «Грант» від 01.12.2023, довідку Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" №121 від 01.12.2023 про наявність розрахункових рахунків.

Суд, розглянувши вказане клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу ст.8 Закону України "Про судовий збір" убачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених ст.8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Умови, визначені у пунктах 1 та 2 ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями; батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; членами малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у п.3 ч.1 ст.8 вказаного Закону, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, у той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Слід зазначити, що встановлений у ст.8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 ч.1 ст.8 вказаного Закону не поширюються на юридичних осіб незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення п.3 ч.1 ст.8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18, на яку, зокрема, посилається апелянт за змістом клопотання про відстрочення сплати судового збору, а також в ухвалах Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №910/12366/21, від 06.11.2023 у справі №913/232/22.

Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відтак, відповідач не належить до переліку осіб, зазначених у ст.8 Закону України "Про судовий збір", та зазначені ним у клопотанні підстави не передбачені вказаною нормою.

Крім того апелянтом не надано доказів на підтвердження того, що протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі.

Суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст.129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, обставини, пов`язані з відсутністю коштів для сплати судового збору не можуть вважатися беззаперечною підставою для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на вищевикладене, клопотання відповідача про відстрочення сплати судового збору не піддягає задоволенню.

Враховуючи наведене, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху в порядку ст.174 та відповідно до приписів ч.2 ст.260 ГПК України.

На виконання вимог ч.2 ст.174 ГПК України суд зазначає, що апелянту слід надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 573 655,03 грн.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплоенергоцентр Роганського промвузла" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

2. Апеляційну скаргу залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту усунути допущені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, а саме надати суду докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 573 655,03 грн.

4. Роз`яснити, що при невиконанні вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.Є. Медуниця