ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. Справа№ 911/2235/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "ОТП Банк"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2023 в частині грошових вимог АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Омега Севен Компані»

у справі № 911/2235/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Севен Компані» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олів Лайн»

про відкриття провадження у справі про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 27.11.2023

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області звернулось ТОВ «Омега Севен Компані» із заявою від 03.11.2022 б/№ (вх. № 1938/22) про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Олів Лайн» у зв`язку з нездатністю останнього сплатити заборгованість на загальну суму 218 537 617,07 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2022, серед іншого, відкрито провадження у справі № 911/2235/22 за заявою ТОВ «Омега Севен Компані» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Олів Лайн», визнано грошові вимоги Кредитора - ТОВ «Омега Севен Компані» до боржника - ТОВ «Олів Лайн» у сумі 218 537 617,07 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.04.2023, серед іншого, визнано судом грошові вимоги ТОВ «Омега Севен Компані» до ТОВ «Олів Лайн» підлягають включенню розпорядником майна Боржника до реєстру вимог кредиторів у сумах: 85110,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 181792444,16 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 36745172,91 грн - окремо, позачергово, як забезпечені. Заяву АТ «ОТП Банк» від 27.12.2022 № 73-1-3/1374 (вх. № 19213/22) задоволено частково. Визнано грошові вимоги АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Олів Лайн» у сумах: 4962,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 40334065,95 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині заявлені вимоги відхилено.

Ключовими мотивами ухвали є:

- вимоги АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Олів Лайн», як безпосереднього позичальника за Кредитним договором, на загальну суму 40334065,95 грн (37549000,00 + 2785065,95), є такими, що підлягають визнанню.

- провадження у справі № 911/2235/22 про банкрутство ТОВ «Олів Лайн» відкрите 29.11.2022, а строк виконання вказаних вимог АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Олів Лайн» (як поручителя з зобов`язаннями ТОВ «Юта Сервіс», ТОВ «Соната-Торг», ПП «Оскар Фудз», ТОВ «ІМП-Ол») для Боржника станом на 29.11.2022 не настав, вказані вимоги підлягають відхиленню судом як такі, що заявлені передчасно.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, АТ "ОТП Банк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду в частині грошових вимог АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Омега Севен Компані» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким грошові вимоги АТ «ОТП Банк» задовольнити повністю, а у грошових вимогах ТОВ «Омега Севен Компані» відмовити.

Ключовими аргументами скарги є:

- суд першої інстанції помилково визнав грошові вимоги Банку частково, внаслідок не врахування наявності солідарного обов`язку за договором про надання банківських послуг, строк по яких настав;

- судом необґрунтовано визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора, оскільки строк за вимогами якого має настати лише 2026.

Від розпорядника майна боржника та представника ПП «Оскар Фудз» надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

Ключовими аргументами відзивів є:

- вимога за солідарною відповідальністю була заявлена АТ «ОТП Банк» вже після відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, тому строк її виконання для ПП «Оскар Фудз» настав лише 10.02.2023, що вказує на те, що борги інших позичальників (ТОВ «Юта Сервіс», ТОВ «Соната-Торг», ТОВ «Олів Лайн», ТОВ «ІМП-Ол» та ТОВ «Фудлайк») є поточними для ПП «Оскар Фудз».

- у Боржника - ТОВ «Олів Лайн» виникло зобов`язання перед кредитором ТОВ «Омега Севен Компані» щодо сплати заборгованості в сумі 218537617,07 грн виходячи з умов Кредитного договору № 3ВД від 26.03.2008 та Договору поруки № 09/09/2016-1/1-П.3 від 01.06.2021.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 911/2235/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Грек Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2023 у справі № 911/2235/22 залишено без руху. Зобов`язано скаржника усунути недоліки, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (7 443 грн).

На виконання ухвали від 30.05.2023 АТ "ОТП Банк" надіслало до апеляційного суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги разом з доказами сплати судового збору у встановленому розмірі і порядку (7 443 грн).

Розпорядженням керівника апарату від 26.06.2023 у зв`язку перебуванням судді Грека Б.М., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №911/2235/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Остапенко О.М. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ОТП Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2023 у справі № 911/2235/22, розгляд справи призначено на 11.07.2023.

У зв`язку з виходом у відпустку судді Остапенка О.М. з 10.07.2023, відповідно до ч. 13 ст. 32 ГПК України з метою незмінності складу суду, справу ухвалою від 06.07.2023 перепризначено на 08.08.2023.

У судовому засіданні 08.08.2023 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в розгляді справи до 28.08.2023.

В судове засідання 28.08.2023 з`явився представники сторін відповідно до протоколу судового засідання.

В судовому засіданні 28.08.2023, колегія суддів, порадившись на місці, продовжила перерву в розгляді справи до 16.10.2023 та зобов`язала учасників справи надати в наступне судове засідання, для огляду колегії суддів, оригінали документів, що підтверджують неплатоспроможність боржника і знаходяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 16.10.2023, колегія суддів, порадившись на місці, продовжила перерву в розгляді справи до 27.11.2023.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Нормою статті 45 КзПБ встановлено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Адміністратор за випуском облігацій, який діє як конкурсний кредитор, подає заяву з вимогами до боржника з урахуванням вимог статті 931 цього Кодексу. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують (див. пункт 56.8 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому Законом порядку (правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13).

За висновком Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеного у пункті 56.16 постанови від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19, лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи КзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 23 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45 КзПБ) визнання його вимог, кредитор набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).

Тобто, лише за сукупністю, встановлених Законом про банкрутство (до 21.10.2019), КзПБ (від 21.10.2019) дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо); визнання їх судом) кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.

Так з матеріалів справи вбачається, що 03.11.2022 до Господарського суду Київської області звернулось ТОВ «Омега Севен Компані» (далі також - Ініціюючий кредитор із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «ОЛІВ ЛАЙН» (далі також - Боржник або ТОВ «Олів Лайн»),

29.11.2022 ухвалою Господарського суду Київської області року у справі №911/2235/22 за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега Севен Компані» про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІВ ЛАЙН» було відкрито провадження у справі про банкрутство Боржника, визнано грошові вимоги Ініціюючого кредитора на суму 218 537617,07 грн та введено процедуру розпорядження майном.

AT «ОТП БАНК» було подано заяву з грошовими вимогами до Боржника в межах строку, визначеного в оголошенні № 69623 про порушення провадження у справі про банкрутство з грошовими вимогами у сумі 244 456 250, 13 грн, яка була прийнята до розгляду.

11.04.2023 Господарським судом Київської області було постановлено ухвалу за результатами попереднього судового засідання по справі № 911/2235/22, якою серед іншого, визнано грошові вимоги ТОВ «Омега Севен Компані» до ТОВ «Олів Лайн» підлягають включенню розпорядником майна Боржника до реєстру вимог кредиторів у сумах: 85110,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 181792444,16 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 36745172,91 грн - окремо, позачергово, як забезпечені. Заяву АТ «ОТП Банк» від 27.12.2022 № 73-1-3/1374 (вх. № 19213/22) задоволено частково. Визнано грошові вимоги АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Олів Лайн» у сумах: 4962,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 40334065,95 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів. В іншій частині заявлені вимоги відхилено.

Місцевий суд постановляючи ухвалу виходив з того, що вимоги АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Олів Лайн», як безпосереднього позичальника за Кредитним договором, на загальну суму 40334065,95 грн (37549000,00 + 2785065,95), є такими, що підлягають визнанню, проте оскільки провадження у справі № 911/2235/22 про банкрутство ТОВ «Олів Лайн» відкрите 29.11.2022, а строк виконання вимог АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Олів Лайн» (як поручителя з зобов`язаннями ТОВ «Юта Сервіс», ТОВ «Соната-Торг», ПП «Оскар Фудз», ТОВ «ІМП-Ол») для Боржника станом на 29.11.2022 не настав, тому грошові вимоги банку в іншій частині підлягають відхиленню судом як такі, що заявлені передчасно.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Як слідує з фактичних обставин, в межах 30-денного строку для заявления грошових вимог кредиторів AT «ОТП БАНК» було подано заяву про визнання грошових вимог кредиторів до боржника у сумі 241 733 285,08 грн. за договором про надання банківських послуг № CR 21-264/28/2 від 16.04.2021.

В той же час Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції визнано грошові вимоги AT «ОТП БАНК» лише частково, зокрема на суму 40 334 065,95 грн., тобто на суму, що була отримана безпосередньо Боржником.

Як слідує з тексту Оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в основу висновків суду покладено позицію про те, що на момент відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника (29.11.2023) строк виконання зобов`язань по коштам отриманим співпозичальниками Боржника за Договором про надання банківських послу не настав.

При цьому, даний висновок суду першої інстанції ґрунтується на тому, що суд кваліфікував положення п. 13 Договору про надання банківських послуг, як забезпечувальні, зокрема як поруку та застосував відповідні висновки Верховного Суду про застосування норм права. Відповідно до вищевказаної позиції, суд оцінивши той факт, що вимога про погашення генерального кредиту за Договором про надання банківських послуг була направлена Боржнику у лютому 2023 року, прийшов до висновку, що вимога на загальну суму кредиту не була направлена боржнику станом на 29.11.2023 - дату відкриття провадження у справі про банкрутство, а отже вимоги до боржника в цій частині передчасні.

Колегія суддів вважає, що суд не приділив належної уваги договірній конструкції Договору про надання банківських послуг та встановленню змісту правовідносин, що виникли між сторонами, що мало наслідком необґрунтовану відмову у задоволенні значної частини грошових вимог AT «ОТП БАНК» з огляду на таке.

Так, зокрема П. 13 вищевказаного Договору про надання банківських послуг № CR 21-264/28/2 від 16.04.2021 встановлено, що: «у разі, якщо контрагентами банку за договором виступають декілька осіб, то разом з укладенням Договору кожен з Клієнтів погоджується та надає свою згоду виступити солідарним боржником та нести солідарну відповідальність перед банком за повне, своєчасне та належне виконання кожним із Клієнтів боргових зобов`язань, що означає, що Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до будь-якого Клієнта, так і до всіх Клієнтів одночасно; при цьому, Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як в повному обсязі, так і в частині».

При цьому, Договір про надання банківських послуг № CR 21-264/28/2 від 16.04.2021 укладений між банком та Клієнтом, яким є ТОВ «ЮТА СЕРВІС» (КЛІЄНТ 1); ТОВ «СОНАТА ТОРГ» (КЛІЄНТ 2), ПП «ОСКАР ФУДЗ» (КЛІЄНТ 3), ТОВ «ОЛІВ ЛАЙН (КЛІЄНТ 4), ТОВ «ІМП-ОЛ» (КЛІЄНТ 5), ТОВ «ФУДЛАЙК» (КЛІЄНТ 6), тобто є контрагентами-позичальниками банку одночасно є кілька осіб, а отже діє вищенаведений п.13 Кредитного договору, який передбачає, що всі Клієнти (в тому числі і боржник - Клієнт 3) виступають солідарним боржником та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями по договору.

При цьому, такі умови були прийняті усіма позичальниками, в тому числі і Боржником з моменту підписання Договору про надання банківських послуг.

Таким чином, з умов Договору про надання банківських послуг безпосередньо вбачається, що Боржник взяв на себе солідарне зобов`язання разом з укладенням договору про надання банківських послуг.

При цьому, солідарний обов`язок та солідарну відповідальність перед банком за повне, своєчасне та належне виконання кожним із Клієнтів боргових зобов`язань, взяте боржником з моменту підписання договору та не обумовлюється моментом пред`явлення вимоги банку до боржника. Фактично виникає з моменту порушення умов договору будь-ким з позичальників.

Крім того, порушення з боку клієнтів умов Договору про виконання банківських послуг виникло задовго до відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, що додатково вказує на безпідставність твердження про виникнення солідарного обов`язку після відкриття провадження у справі. Зазначена обставина вбачається з наявних у матеріалах справи документів, у тому числі і доданого до заяви з кредиторськими вимогами АТ «ОТП Банк» розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Натомість в ст. 541 ЦК України зазначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

З фактичних обставин слідує, що виходячи з змісту п. 13 Договору про надання послуг такий випадок прямо встановлений договором - зокрема якщо контрагентом банку за договором виступає декілька осіб, що безпосередньо і має місце у даній справі і беззаперечно випливає зі складу сторін, серед яких є боржник.

На думку колегії суддів судом було неправильно встановлено відносини, що склались між сторонами та суд помилково кваліфікував солідарне зобов`язання позичальників за Договором про надання банківських послуг як зобов`язання поручителів - тобто як забезпечувальне зобов`язання.

В той же час, в Договорі про надання банківських послуг не міститься жодного посилання на те, що положення договору, що передбачають солідарне зобов`язання є положенням про забезпечення виконання зобов`язань.

Нормами чинного законодавства також солідарний обов`язок не ототожнюється з виконанням зобов`язань поручителями.

Окрім зазначеного, в основу висновків Оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, що стали підставою до лише часткового визнання грошових вимог AT «ОТП БАНК», було покладено твердження про те, що ухвалою Господарського суду Київської області від 15.03.2023 у справі № 911/166/23 було затверджено план досудової санації ТОВ «ФУДЛАЙК», що є одним з співпозичальників за Договором про надання банківських послуг. Враховуючи, що план досудової санації передбачає відстрочку виконання зобов`язань на 2 роки, суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк виконання зобов`язань за Договором про надання банківських послуг не настав ТОВ «ФУДЛАЙК», ані для Боржника.

Колегія суддів погоджується з доводами AT «ОТП БАНК», що оскільки ухвала Господарського суду Київської області по справі № 911/166/23 від 15.03.2023 оскаржується в апеляційному порядку за апеляційною скаргою AT «ОТП БАНК» і по ній відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду, то вона не вступила в закону силу.

Крім того, факт включення до плану досудової санації ТОВ «ФУДЛАЙК» лише частини вимог AT «ОТП БАНК» та розстрочення виконання зобов`язань жодним чином не позбавляє AT «ОТП БАНК» в контексті п. 13 Договору про надання банківських послуг права заявляти кредиторські вимоги на всю суму генерального ліміту за договором до будь-якого з співпозичальників, у тому числі і до Боржника.

Більше того, та обставина, що вимоги AT «ОТП БАНК» лише частково включені до плану санації (зокрема без урахування солідарного обов`язку позичальника), жодним чином не позбавляє AT «ОТП БАНК» вимагати виконання зобов`язань на всю суму заборгованості з усіх співпозичальників або кожного з них окремо. Зазначена позиція підтверджується в практикою Верховного Суду, а саме: у Постанові Верховного Суду від 15.04.2021 року у справі №904/3325/20: зроблено наступний висновок «щодо стверджуваних скаржниками обставин недостовірності наданих Боржником відомостей стосовно кредиторських вимог, щодо розбіжностей у сумах цих вимог між зазначеними Боржником в Плані санації та наведеними кредиторами, то Суд погоджується із висновками апеляційного суду про право кредитора вирішити відповідний спір з Боржником в окремому судовому провадженні з подальшим корегуванням Плану санації в порядку, передбаченому положеннями абзацу третього частини десятої статті 5 КзПБ».

Таким чином, за наявних фактичних обставин заява AT «ОТП БАНК» з грошовими вимогами кредитора підлягала визнанню в повному обсязі, зокрема на суму 244 456 250, 13 грн., на підтвердження чого у суду першої інстанції були всі необхідні докази.

Щодо необґрунтованості висновків місцевого суду про визнання грошових вимог ініціюючого кредитора ТОВ «ОМЕГА СЕВЕН КОМПАНІ» у розмірі 181792444, 16 грн колегія зазначає таке.

Місцевий суд, постановляючи ухвалу про визнання грошових вимог ТОВ «Омега Севен Компані» до ТОВ «Олів Лайн» у сумах: 85110,00 грн - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 181792444,16 грн - 4 черга задоволення вимог кредиторів; 36745172,91 грн - окремо, позачергово, як забезпечені, виходив з того, що зазначені грошові вимоги були визнані судом ухвалою від 29.11.2022.

Колегія суддів звертає увагу, що AT «ОТП БАНК» не брало участі у розгляді заяви Ініціюючого кредитора та відповідно не мало можливості висувати свої заперечення проти вимог вищевказаного кредитора, а звернулося до суду з апеляційної скаргою набувши статусу учасника справи.

В апеляційній скарзі Банк вказував на те, що суд визнав кредитором Боржника ТОВ «ОМЕГА СЕВЕН КОМПАНІ» без належних підстав та за відсутності доказів.

Колегія суддів погоджується з таким доводом апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, до Господарського суду Київської області звернулось ТОВ «Омега Севен Компані» із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Олів Лайн» у зв`язку з нездатністю останнього сплатити заборгованість на загальну суму 218537617,07 грн.

Узагальнені доводи Заявника є наступними:

Вказані вимоги виникли на підставі Кредитного договору від 26.03.2008 № 3ВД, укладеного між ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ЮТА Сервіс», право вимоги за яким набуте ТОВ «Омега Севен Компані» відповідно до Договорів № 09/09/2016-1 від 09.09.2016, № 09/09/2016-2 від 09.09.2016, про відступлення права вимоги, укладених між ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Фінактив» і Договорів № 09/09/2016-1/1 від 09.09.2016, № 09/09/2016-2/1 від 09.09.2016, про відступлення права вимоги, укладених між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «Омега Севен Компані».

В подальшому між ТОВ «Омега Севен Компані», яке набуло статусу кредитора, та ТОВ «ЮТА Сервіс» укладено Договір № 24 від 01.06.2021 про внесення змін до Кредитного договору від 26.03.2008 № 3ВД зокрема щодо розміру заборгованості та строку повернення кредиту.

01.06.2021 між ТОВ «Омега Севен Компані», ТОВ «ЮТА Сервіс» та ТОВ «Олів Лайн» укладено Договір поруки № 09/09/2016-1/1-П.3, за умовами якого ТОВ «Олів Лайн» зобов`язується відповідати перед кредитором ТОВ «Омега Севен Компані» за виконання всіх зобов`язань ТОВ «ЮТА Сервіс», що виникли на підставі Кредитного договору від 26.03.2008 № 3ВД.

У зв`язку з невиконанням ТОВ «ЮТА Сервіс» у встановлений строк зобов`язань за Кредитним договором від 26.03.2008 № 3ВД ТОВ «Омега Севен Компані» звернулось з письмовою вимогою до ТОВ «ЮТА Сервіс» та ТОВ «Олів Лайн» про сплату заборгованості в розмірі 218537617,07 грн протягом 2 календарних днів з моменту отримання вимоги.

Проте позичальник та поручитель не виконали зобов`язання щодо оплати заборгованості. Відтак розмір заборгованості ТОВ «Олів Лайн» перед ТОВ «Омега Севен Компані» становить 218537617,07 грн, частина з яких в сумі 36745172,91 грн є вимогами, що забезпечені заставою майна Боржника відповідно до Договору застави майнових прав від 25.03.2022.

Місцевий суд, дослідивши подані заявником докази дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та документально підтвердженими, а отже суд вважає доведеними обставини про наявність у Боржника заборгованості перед Заявником за Кредитним договором № 3ВД від 26.03.2008, як поручителя відповідно до Договору поруки № 09/09/2016-1/1-П.3 від 01.06.2021, на загальну суму 218537617,07 грн.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ініціюючий кредитор ТОВ «Омега Севен Компані» звернулося до суду з заявою про відкриття справи про банкрутство ТОВ «Олів Лайн», посилаючись на те, що відповідно до договорів від 09.09.2016 про відступлення права вимоги, укладених між ТОВ «ФК «Фінактив» та ТОВ «Омега Севен Компані» отримало право вимоги до боржника.

А в свою чергу ТОВ «ФК «Фінактив» отримало право вимоги до боржника за договорами від 09.09.2016 про відступлення права вимоги, укладених між ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Фінактив».

Таким чином, звертаючись до суду з заявою про відкриття справи про банкрутство ініціюючий кредитор посилався на те, що до нього перейшло право вимоги до боржника від первісного кредитора ВАТ «ВТБ Банк», який в свою чергу передав своє право вимоги ТОВ «ФК «Фінактив», який в наступному відступив це право ТОВ «Омега Севен Компані».

За змістом статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою для заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої цієї статті).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 517 цього Кодексу первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Отже, законодавець передбачив можливість відступлення первісним кредитором новому кредитору, як повного обсягу прав та обов`язків, належних йому на момент відступлення (універсальне правонаступництво), так і можливість відступлення прав лише у певній частині, що обумовлюється сторонами в договорі відступлення права вимоги (сингулярне правонаступництво).

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.05.2021 у справі № 925/236/15: « 7.7. А тому, покладеному на кредитора (нового кредитора) згідно з нормами частини 1 статті 14 Закону про банкрутство, частини третьої статті 45 КзПБ обов`язку подати докази в обґрунтування кредиторських вимог, кореспондує обов`язок нового кредитора надати суду у справі про банкрутство докази дійсності його грошових вимог на момент передання права вимоги, зокрема, вимог за кредитним договором, які можуть бути задоволені третіми особами (поручителями, майновими поручителями, за наслідком реалізації заставного майна) з огляду на значний, обумовлений законом, час процедури у справі про банкрутства. Цей обов`язок випливає із положень частини 1 статті 514 ЦК України, відповідно до яких до нового кредитора переходять права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

У цих висновках суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 05.06.2018 у справі № 5023/7064/11.

7.8 У зв`язку із викладеним Суд дійшов висновку, що розгляд у справі про банкрутство заяви про заміну кредитора правонаступником в порядку статті 43 КзПБ за правових підстав, передбачених статтями 512, 514 ЦК України, вимагає оцінки судом аргументів заявника щодо зазначених ним підстав для здійснення заміни кредитора правонаступником, відповідно, дослідження та оцінки судом відповідних доказів, обґрунтовуючи та підтверджуючи свої вимоги, при зверненні із відповідною заявою у цій справі: договорів відступлення права вимоги, актів приймання-передачі прав вимоги, актів приймання-передачі документів, розрахункових документів тощо.

7.9 Поряд з наведеним Суд зазначає, що норми як матеріального права, а саме положення статей 512, 514 ЦК України, 43 КзПБ, так і процесуального права-статі 52 ГПК України, не забороняють неодноразове здійснення правонаступництва, зокрема внаслідок неодноразової (послідовної) передачі прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

А тому, у разі неодноразової (послідовної) передачі прав кредитора іншій особі за правочином (відступлення права вимоги до боржника) створюється ланцюг послідовної передачі прав кредитора іншій особі.

7.10 До викладеного, з урахуванням висновків в пунктах 7.6, 7.7 (щодо порядку розгляду та оцінки судом аргументів щодо підстав для здійснення у справі про банкрутство заміни кредитора правонаступником, яка ґрунтується на правочині з передачі права вимоги до боржника) також слід додати, що послідовність вчинених правочинів з передачі права вимоги вимагає від суду при вирішенні питання щодо правонаступництва стосовно останнього із набувачів цих прав (нового кредитора) дослідження всього обсягу обставин та оцінки всього обсягу доказів щодо набуття права вимоги кожним новим кредитором - за кожним із неодноразово вчинених правочинів з передачі права вимоги.

Звідси, неодноразове вчинення правочинів з передачі права вимоги до боржника у ланцюгу послідовних правочинів створює залежність виникнення права (підстав) щодо правонаступництва кожним новим кредитором від наявності підстав для набуття цього права кожним із первісних кредиторів у ланцюгу правочинів з передачі права вимоги до боржника.

Цей висновок випливає із висновків в пунктах 7.6, 7.7 та узгоджується з положеннями статті 519 ЦК України, за правилами якої допускається передача лише дійсної вимоги.»

Отже, відповідно до зазначеної позиції ВС суд зобов`язаний дослідити ланцюг вчинення правочинів за яким останній кредитор отримав право вимоги до боржника.

Колегія суддів зауважує, що у постанові від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20 Верховний Суд зауважив, для запобігання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги. Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому: - перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку; - при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості; - під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів зауважує, що у даній справі відсутні докази переходу право вимоги до боржника від ВАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Фінактив», тобто матеріали справи не містять ні копій, ні оригіналів договорів від 09.09.2016 про відступлення права вимоги, укладених між АТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Фінактив», також на вимогу колегії суддів учасниками справи не було надано суду для огляду зазначені договори.

Що свідчить про відсутність доказів наявності майнового права у ініціюючого кредитора у зв`язку з відсутності договорів про відступлення права вимоги від банку до первісного кредитора, який в подальшому переуступив йому це право.

Крім того, матеріали справи не містять доказів перерахування банком позичальнику коштів за Кредитним договором № 3ВД від 26.03.2008, що в свою чергу може свідчити про відсутність у поручителя обов`язку про поверненню коштів за Договором поруки № 09/09/2016-1/1-П.3 від 01.06.2021.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у даній справі ланцюг послідовних правочинів щодо виникнення права (підстав) у нового кредитора ТОВ «Омега Севен Компані» до ТОВ «Олів Лайн» відсутній, а отже і доказів наявності права щодо невиконаного грошового зобов`язання боржника перед ініціюючим кредитором немає.

Також колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги щодо неврахування місцевим судом мирової угоди у справі № 918/1739/14 з огляду на таке.

При зверненні до господарського суду Київської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "ОЛІВ ЛАЙН", Ініціюючим кредитором - ТОВ "ОМЕГА СЕВЕН КОМПАНІ" було надано документи, щодо підтвердження своїх вимог до компанії ТОВ "ЮТА СЕРВІС", як до основного Боржника за якого поручився боржник у справі про банкрутство.

Зокрема заявником було надано суду Договір №24 від 01 червня 2021 року про внесення змін до Кредитного договору №3 ВД від 26 березня 2008 року, який було укладено між ТОВ "ЮТА СЕРВІС" та ПАТ "ВТБ Банк".

Також в поясненнях ініціюючого кредитора від 07.11.2022 року (арк. справи 25-27 том 2) останній звернув увагу суду, що:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 02.09.2016 по справі №918/1739/14, якою було затверджено Мирову угоду у рамках справи про банкрутство ТОВ "ЮТА СЕРВІС" було встановлено розмір заборгованості ТОВ "ЮТА СЕРВІС" перед ПАТ "ВТБ Банк" в розмірі 218 537 617,07 грн. за Кредитним договором №3 ВД від 26 березня 2008 року, яке в подальшому було відступлено на ТОВ "ФК "ФІНАКТИВ", а з ТОВ "ФІНАКТИВ" на ТОВ "ОМЕГА СЕВЕН КОМПАНІ" за Договором №09/09/2016-1 про відступлення прав вимоги від 09.09.2016 року.

Проте розглядаючи вимоги до Боржника, як до поручителя, суд не перевірив умови виконання основного зобов`язання, а саме Боргу ТОВ "ЮТА Сервіс" перед ТОВ "ОМЕГА СЕВЕН КОМПАНІ" та не звернув уваги на умови Мирової угоди у справі про банкрутство ТОВ "ЮТА СЕРВІС", затверджених ухвалою господарського суду Рівненської області від 02.09.2016 року по справі №918/1739/14.

Як вбачається з тексту вказаної Мирової угоди, яка наявна в матеріалах справи, а також в Єдиному державному реєстрі судових рішень https://reyestr.court.gov.ua/Review/60890832, для відновлення платоспроможності - ТОВ "ЮТА Сервіс" були залучені інвестори - ТОВ "Олів Лайн" та ТОВ "ФК "Фінактив" які відповідно до положень п 2.2. Мирової угоди повинні були інвестувати власні грошові кошти для погашення вимог Кредиторів ТОВ "ЮТА Сервіс" шляхом відступлення Інвесторам права вимоги Кредиторів до Боржника, у порядку та за ціною, що визначені Мировою угодою. Шляхом відступлення Інвесторам права вимоги Кредиторів до Боржника, за рахунок коштів Інвесторів буде погашено вимоги Кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів затвердженого ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.04.2015 з урахуванням ухвали Господарського суду Рівненської області від 29.09.2015, на загальну суму 298 452 211 грн. 73 коп.

Пунктом 2.3. вказаної Мирової угоди передбачено, що Інвестори стають новими кредиторами по відношенню до Боржника (ТОВ "ЮТА Сервіс") лише після погашення ними заборгованості Боржника перед Кредиторами, шляхом відступлення Інвесторам права вимоги, та відповідно, надають Боржнику відстрочку з погашення набутої ними заборгованості у відповідності до умов Мирової угоди.

В той же час п. 4.6. вказаної Мирової угоди було встановлено, що її Сторони дійшли згоди, що з моменту отримання Інвесторами (ТОВ "Олів Лайн" та ТОВ "ФінАктив") прав вимоги згідно п.4.2 Мирової угоди, вони надають Боржнику (ТОВ "ЮТА Сервіс") відстрочку у погашенні відступлених Інвесторам кредиторських вимог на строк 10 (десять) років, з можливістю погашення всього боргу в останній день строку.

Таким чином, строк виконання основного зобов`язання ТОВ "Юта Сервіс", за яке поручився ТОВ "Олів Лайн" на підставі Договору поруки №09/09/2016-1/1-П.З від 01 червня 2021 року на момент відкриття провадження у справі не настав, а тому вказаний обов`язок не виник і у Поручителя (Боржник у справі).

Відповідно до п.5 вказаної Мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського Рівненською області від 02 вересня 2016 року, передбачено, що вказана Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження Господарським судом Рівненської області і діє до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цією Мировою угодою.

Мирова угода може бути визнана недійсною за заявою будь-кого із конкурсних кредиторів в межах провадження у справі про банкрутство.

Мирова угода може бути розірвана в разі невиконання Боржником та/чи Інвестором умов Мирової угоди щодо не менш як третини вимог Кредиторів в межах провадження справи про банкрутство № 918/1739/14.

Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з відомостей Державного реєстру судових рішень господарським судом Рівненської області не приймалися будь-які рішення по справі № 918/1739/14 пов`язаних зі зміною умов Мирової угоди, затвердженою ухвалою суду від 02.09.2016 чи її розірванням.

Таким чином, Мирова угода затверджена ухвалою суду від 02.09.2016 фактично є новацією до Кредитного договору №3 ВД від 26 березня 2008 року, однак, як вбачається з наявних у ЄДРСР рішень у справі № 918/1739/14 та матеріалів даної справи ТОВ "Омега Севен Компані" не зверталося у справу про банкрутство № 918/1739/14 з заявою про процесуальне правонаступництво щоб отримати право вимоги до боржника як новий кредитор.

Крім того, відповідно до умов Мирової угоди за якою до ініціюючого кредитора (ТОВ "Омега Севен Компані") начебто перейшло право вимоги до ТОВ "Юта Сервіс", та яка не була скасована, та умови якої не змінювалися у встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порядку, строк виконання зобов`язань ТОВ "Юта Сервіс" перед ТОВ "Олів Лайн" та ТОВ "ФінАктив", в тому числі за Кредитним договором №3 ВД від 26 березня 2008 року не настав, оскільки відповідно до положень п. 4.6. Мирової угоди настане лише в 2026 році.

Проте господарський суд Київської області, визнаючи грошові вимоги ТОВ "Омега Севен Компані" до ТОВ "Олів Лайн" на зазначені обставини уваги не звернув.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в Оскаржувані ухвалі необґрунтовано відмовив у визнанні вимог кредитора - AT «ОТП БАНК» в повному обсязі та задовольнив їх частково. В той час, як з наявних у матеріалах справи документів вбачались всі правові підстави для визнання їх в повному обсязі.

Крім того, суд першої інстанції на вищенаведені факти спірності заборгованості та фактичної відсутності права вимоги (не настання строку виконання зобов`язань, якими обґрунтовані вимоги кредитора), якою Ініціюючий кредитор обґрунтовує свою заяву, не звернув, що мало наслідком постановления незаконної та необґрунтованої Оскаржуваної ухвали в частині визнання грошових вимог ТОВ «ОМЕГА СЕВЕН КОМПАНІ».

Таким чином колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга АТ "ОТП Банк" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Київської області від 11.04.2023 в частині грошових вимог АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Омега Севен Компані» у справі №911/2235/22 скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про визнання грошових вимог AT «ОТП БАНК» на суму 241 733 285,08 грн, а також скасування Оскаржуваної ухвали в частині визнання кредиторських вимог ТОВ «ОМЕГА СЕВЕН КОМПАНІ» з ухваленням нового судового рішення про відмову у визнанні вимог до Боржника в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ОТП Банк" на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2023 в частині грошових вимог АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Омега Севен Компані» у справі №911/2235/22 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 11.04.2023 в частині грошових вимог АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Омега Севен Компані» у справі №911/2235/22 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

3. Заяву АТ «ОТП Банк» задовольнити повністю. Визнати грошові вимоги АТ «ОТП Банк» () до ТОВ «Олів Лайн» () у сумі 241 733 285, 08 грн.

У визнанні грошових вимог ТОВ «Омега Севен Компані» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олів Лайн» відмовити.

4. Справу №911/2235/22 повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 05.12.2023.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх