ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. Справа № 910/6284/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Котенка О.О.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Качук Д.С., Корольов І.О.

від відповідача: Князєв С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 (повний текст рішення підписано 20.07.2023) (суддя Пукас А.Ю.)

у справі № 910/6284/23 Господарського суду міста Києва

за позовом Центральної бази виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальність "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1"

про стягнення 1 385 220,30 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

Центральна база виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (далі - Центральна база ВТК, позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальність "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1" (далі - ТОВ "БК "ЗЗБК № 1", відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 1 385 220,30 грн, з яких 847 521,31 грн пені за прострочення виконання робіт, 157 406,28 грн штрафу за прострочення виконання робіт, 43 707,13 грн штрафу за недоліки виконаних робіт, 336 585,58 грн штрафу за неусунення недоліків виконаних робіт (відповідно до п. 12.11 договору підряду на капітальне будівництво № 123 від 02.04.2020 (далі - Договір).

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що ним вчинено всі дії задля належного виконання умов Договору, тоді як відповідачем не вжито належних заходів із дотримання порядку та умов Договору щодо своєчасності передачі Замовнику (позивачу) виконаних робіт та, відповідно, їх своєчасного виконання. Крім того, роботи на суму 218 535,65 грн виконані відповідачем неякісно.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 910/6284/23 позов Центральної бази ВТК задоволено. Стягнуто з ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" на користь Центральної бази ВТК штрафні санкції в розмірі 1 385 220,30 грн та судовий збір 20 778,30 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем прострочено виконання робіт, визначених Календарним графіком (в редакції додаткової угоди № 13 від 02.08.2021) та пунктом 4.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 15 від 21.09.2022), а також допущено виконання робіт неналежної якості на суму 218 535,66 грн, недоліки яких відповідачем не усунуто, що, відповідно, свідчить про правомірність нарахування позивачем штрафних санкцій згідно з пунктами 12.6, 12.7 та 12.11 Договору.

Проаналізувавши доводи відповідача щодо необхідності зменшення розміру позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що спірний випадок не є винятковим. При цьому судом враховано, що відповідачем допущено прострочення виконання робіт та частину робіт виконано неналежної якості на об`єкті з будівництва, яке здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань. Разом з тим, відповідач не надав доказів того, що він звертався до позивача з повідомленнями про існування обставин, що ускладнюють виконання робіт, у тому числі і в частині строків, а також ним не реалізовано надане йому пунктом 13.3 Договору право в односторонньому порядку розірвати Договір у силу існування обставин непереборної сили. Натомість відповідачем, починаючи з дати запровадження карантину, укладається з позивачем ряд додаткових угод щодо виконання умов Договору та, відповідно, виконуються роботи без будь-яких застережень та повідомлень позивачу.

Місцевим господарським судом також відхилено аргументи відповідача в частині необхідності зменшення розміру штрафних санкцій з огляду на коронавірусні обмеження, обстріли енергетичної інфраструктури, внаслідок воєнної агресії Російської Федерації, оскільки останні враховані сторонами шляхом укладення додаткових угод, якими за спільною згодою сторін роботи зупинялися і за спільною згодою поновлювалися.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для зменшення розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 910/6284/23, ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачеві у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що:

- оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, зокрема, через неправильне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, неправильне їх дослідження та оцінку;

- роботи за Договором були передані позивачеві 30.11.2022, що підтверджується актами виконання робіт № 162 та № 164 від 30.11.2022, а тому у позивача відсутні підстави для нарахування пені за прострочення виконання робіт до 06.10.2022;

- також при винесенні оскаржуваного рішення суд не врахував обставин, наведених відповідачем, які є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, та не надав оцінки розміру надмірності нарахованих штрафних санкцій, які значно перевищили вартість робіт, за якими були нараховані санкції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 910/6284/23; розгляд апеляційної скарги призначено на 21.11.2023 об 11:30; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 01.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 відкладено розгляд апеляційної скарги на 27.11.2023 об 11:00.

Позиції учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Явка представників учасників справи

У судове засідання 27.11.2023 з`явились представники позивача та відповідача.

У судовому засіданні 27.11.2023 представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" підтримав і просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

02.04.2020 між Базою виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України (Замовник) та ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" (Підрядник) укладено договір підряду на капітальне будівництво № 123 (Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Підрядник зобов`язався за завданням Замовника на свій ризик виконати та здати йому в установлений Договором строк роботи з будівництва по об`єкту: "Будівництво багатоквартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_1" (Код за ДК 021:2015 - 45211000-9, Будівництво багатоквартирних житлових та індивідуальних будинків) (далі - об`єкт будівництва або об`єкт), а Замовник зобов`язався передати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти закінчені роботи та оплатити їх вартість у порядку та на умовах, встановлених Договором.

Ціна робіт за Договором є твердою та становить 69 438 503,04 грн, з них: за рахунок бюджетних асигнувань 2020 року - 22 163 607, 50 грн; при наявності бюджетних асигнувань на 2021 рік - 47 274 895,54 грн (пункт 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору фінансування робіт здійснюється за рахунок асигнувань загального фонду Державного бюджету України по КПКВ 1003090 "Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Національної гвардії України" згідно з планом фінансування (Додаток 2), який є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 4.1 Договору Підрядник зобов`язався розпочати виконання робіт з моменту передачі йому за актом приймання-передачі будівельного майданчика (фронту робіт), дозвільної документації, а також затвердженої в установленому порядку проектної документації.

Відповідно до пункту 4.2 Договору після завершення виконання робіт за Договором Підрядник зобов`язаний письмово повідомити Замовника про готовність до передання закінчених робіт (об`єкта).

Роботи, які є предметом Договору, повинні бути виконані та передані Підрядником Замовнику у повному обсязі за актами виконаних робіт (типової форми КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних робіт та витрати (типової форми КБ-3) до 20.07.2021 (пункт 4.3 Договору).

Згідно з пунктом 4.4 Договору загальний строк виконання Підрядником робіт за Договором передбачений Календарним графіком виконання робіт (Додаток 1) відповідно до пункту 4.1 цього Договору.

Пунктами 6.3-6.5 Договору визначено, що Замовник повідомляє Підрядника про виявлені в ході будівництва та/або під час експлуатації в межах гарантійного строку об`єкта недоліки та визначає термін, у який сторони складають дефектний акт. Перелік недоліків визначається у дефектному акті, що укладається сторонами із зазначенням дати виявлення недоліків та термінів їх усунення. У разі відмови Підрядника від складання та/або підписання такого акта та/або підписання його із зауваженнями (запереченнями), Замовник має право скласти такий акт самостійно або із залученням незалежних експертів, про що повідомляє Підрядника.

Недоліки, що були виявлені у виконаних роботах під час та/або під час експлуатації об`єкта у межах гарантійного строку, Підрядник зобов`язаний усунути за свій рахунок у встановлений Замовником строк з моменту отримання письмового звернення Замовника та відшкодувати завдані такими недоліками збитки, зокрема сплатити Замовнику штраф за неякісно виконані роботи відповідно до умов Договору. По завершенню виконання робіт з усунення виявлених недоліків між Сторонами складається акт з переліком виконаних робіт, що засвідчує факт належного виконання Підрядником свого обов`язку (гарантійного обов`язку) за Договором. Якщо Підрядник не забезпечить виконання цієї вимоги чи буде порушувати строки її виконання, Замовник має право прийняти рішення, попередньо повідомивши про нього Підрядника, про усунення недоліків (дефектів) власними силами або із залученням третіх осіб із відшкодуванням витрат на їх усунення за рахунок Підрядника.

Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок природного зносу об`єкта або його частин, неправильної його експлуатації або неправильності інструкції щодо його експлуатації, неналежної реконструкції об`єкта, який здійснено Замовником або залученими ним третіми особами.

Згідно з пунктом 6.7 Договору відповідальність Підрядника у разі відмови (ігнорування) від складання дефектного акта та/або відмови від належного усунення недоліків, виявлених на об`єкті, у встановлені Замовником строки (терміни) регулюється п. 12.11 Договору.

Відповідно до пункту 19.1 Договору останній набирає чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін та діє до 30.12.2021, але в будь-якому випадку до виконання сторонами зобов`язань за Договором у повному обсязі.

На виконання умов Договору між сторонами погоджено Календарний графік виконання робіт по об`єкту "Будівництво багатоквартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_1 " (додаток № 1 до Договору), План фінансування об`єкта "Будівництво багатоквартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_1" (додаток № 2 до Договору), Договірну ціну на будівництво (додаток № 3 до Договору) та протокол погодження розміру договірної ціни (додаток № 6 до Договору).

Згідно з актом приймання-передачі будівельного майданчика, складеним сторонами (додаток № 4 до Договору), Замовник передав, а Підрядник прийняв на період будівництва багатоквартирних житлових будинків на території військової частини НОМЕР_1 Північного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_1, будівельний майданчик площею 5 515 кв.м.

Відповідно до складеного сторонами акта приймання-передачі проектно-кошторисної документації (додаток № 5 до Договору) Замовник передав, а Підрядник прийняв 2 екземпляри проектно-кошторисної документації за Договором.

У подальшому у зв`язку зі зміною бюджетних асигнувань між сторонами укладено додаткові угоди № 1 від 28.05.2020, № 2 від 23.06.2020, № 3 від 28.07.2020, № 4 від 17.08.2020, № 5 від 22.10.2023, № 6 від 18.11.2020, № 7 від 01.12.2020, № 8 від 11.12.2020, № 9 від 17.12.2020, якими змінювався пункт 2.1 Договору та викладався в іншій редакції, у зв`язку з чим узгоджувалися нові редакції додатків № 2 та № 6 до Договору.

Додатковою угодою № 10 від 04.03.2021 до Договору сторонами вирішено зупинити виконання робіт за Договором у зв`язку з відсутністю затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми.

Додатковою угодою № 11 від 01.07.2021 до Договору сторони дійшли згоди змінити найменування замовника на Центральну базу виробничо-технологічної комплектації Національної гвардії України.

Додатковою угодою № 12 від 14.07.2021 до Договору сторонами погоджено поновити виконання робіт за Договором у зв`язку з наявністю бюджетних асигнувань у поточному році; пункт 2.1 Договору викладено в новій редакції; погоджено нові редакції додатків № 2 та № 6 до Договору.

Додатковою угодою № 13 від 02.08.2021 до Договору строки виконання робіт згідно з пунктом 4.3 Договору змінено, а саме їх виконання встановлено - до 29.12.2021; узгоджено нову редакцію додатків № 1 та № 2 до Договору.

Додатковою угодою № 14 від 14.12.2021 до Договору сторони дійшли згоди зупинити виконання будівельних робіт за Договором на строк дії обставин непереборної сили (карантин, встановлений у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби), що буде підтверджена сертифікатом Торгово-промислової палати України, та зменшити бюджетні асигнування на 2021 рік на суму 3 473 075,76 грн. Крім того, пунктом 2 цієї додаткової угоди сторонами погоджено, що Календарний графік виконання робіт (додаток № 1 до Договору), строк виконання робіт (за умовами Договору) будуть уточнені у п`ятиденний строк після закінчення карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, на підставі отриманого Підрядником сертифіката від Торгово-промислової палати України шляхом укладення відповідної додаткової угоди до Договору (після припинення дії обставин непереборної сили з урахуванням строку дії таких обставин, зазначених у сертифікаті Торгово-промислової палати України).

Додатковою угодою № 16 від 20.05.2022 до Договору сторонами погоджено продовжити строк дії Договору - до 31.12.2022.

Додатковою угодою № 17 від 11.08.2022 до Договору сторонами здійснено коригування договірної ціни шляхом її зменшення на суму 2 121 387,89 грн, та, відповідно, викладено пункт 2.1 Договору в іншій редакції, у зв`язку із чим ціна робіт за Договором є твердою та становить 67 317 115,15 грн; узгоджено нову редакцію додатків № 2, № 3, № 6 до Договору.

Додатковою угодою № 18 від 21.09.2022 до Договору сторони дійшли згоди поновити виконання робіт з 22.09.2022 за Договором; пункт 4.3 Договору викладено у новій редакції, згідно з якою строки виконання робіт за Договором встановлено - до 06.10.2022.

За доводами позивача, що також не заперечується відповідачем, роботи за Договором виконані 30.11.2022, на підтвердження чого, зокрема, надано Довідку від 30.11.2022 про вартість виконаних будівельних робіт № 55 за листопад 2022 року, Акт № 162 від 30.11.2022 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року, Довідку від 30.11.2022 про вартість виконаних будівельних робіт № 57 за листопад 2022 року, Акт № 164 від 30.11.2022 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2022 року (з доповненнями).

Зазначені вище документи підписані зі сторони Замовника та Підрядника і не містять зауважень та претензій.

Як зазначив позивач, остання редакція Календарного графіка виконання робіт (додаток № 1) затверджена сторонам додатковою угодою № 13 від 02.08.2021, а подальші зміни до нього сторонами не вносилися.

Із посиланням на строки, встановлені Календарним графіком у редакції додаткової угоди № 13 від 02.08.2021, позивач зазначив про прострочення виконання відповідачем робіт, а саме:

1. Згідно з Актом № 162 від 30.11.2022:

1.1. винесення тепломережі з-під плями забудови вартістю 214 962,65 грн, роботи мали бути виконаними у строк до 28.09.2021, проте допущено прострочення з 29.09.2021 по 13.12.2021 та з 22.09.2022 по 30.11.2022;

1.2. газопроводи середнього та низького тиску вартістю 684,34 грн, роботи мали бути виконаними у строк до 02.09.2021, проте допущено прострочення з 03.09.2021 по 13.12.2021 та з 22.09.2022 по 30.11.2022;

1.3. газопроводи низького тиску вартістю 171,08 грн, роботи мали бути виконаними у строк до 02.07.2021, проте допущено прострочення з 14.07.2021 по 13.12.2021 та з 22.09.2022 по 30.11.2022.

2. Згідно з Актом № 164 від 30.11.2022:

2.1. внутрішнє опорядження вартістю 149 694,14 грн, роботи мали бути виконаними у строк до 17.11.2021, проте допущено прострочення з 18.11.2021 по 31.12.2021 та з 22.09.2021 по 30.11.2022;

2.2. внутрішнє опорядження вартістю 25 014,21 грн, роботи мали бути виконаними у строк до 19.11.2021, проте допущено прострочення з 20.11.2021 по 13.12.2021 та з 22.09.2022 по 30.11.2022;

2.3. внутрішнє опорядження вартістю 396 335,01 грн, роботи мали бути виконаними у строк до 19.11.2021, проте допущено прострочення з 20.11.2021 по 13.12.2021 та з 22.09.2022 по 30.11.2022;

2.4. система водопроводу та каналізації вартістю 169,95 грн, роботи мали бути виконаними у строк до 19.10.2021, проте допущено прострочення з 20.10.2021 по 13.12.2021 та з 22.09.2022 по 30.11.2022.

При цьому, з розрахунку позивача (виходячи з кількості днів прострочення) вбачається, що 30.11.2022 - день виконання робіт, не включено до періодів прострочення.

Як встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, визначені позивачем періоди прострочення вказані з урахуванням неодноразових зупинень виконання робіт за Договором (такі періоди не враховано), а за вказані вище періоди прострочення на підставі пункту 12.7 Договору позивачем здійснено нарахування пені в розмірі 1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день такого прострочення, а також нараховано штраф у розмірі 20 % вказаної вартості робіт за прострочення понад 30 календарних днів, що, відповідно, становить 847 521,31 грн - пені та 157 406,28 грн - штрафу.

Заперечення відповідача в цій частині обґрунтовуються тим, що додатковою угодою № 18 від 21.09.2022 сторонами погоджено строки виконання робіт - до 06.10.2022, а відтак нарахування позивачем штрафу та пені за прострочення виконання робіт за Договором за періоди раніше 06.10.2022 є незаконним та необґрунтованим.

У подальшому, в ході експлуатації об`єкта Замовником були виявлені недоліки в якості виконаних робіт, про що відповідача повідомлено листом від 03.01.2023 № 83/9, в якому Підрядника повідомлено про дату складання між сторонами дефектного акта - 06.01.2023 о 10:00.

Так, між позивачем та відповідачем складено дефектний акт № 1 від 06.01.2023, в якому сторонами зафіксовано те, що при експлуатації об`єкта виявлено недоліки у вигляді неякісно виконаних робіт та несправності обладнання, а саме: підйомна платформа для людей з інвалідністю, Forstor FIL 150 у кількості 3 штук. Зазначені недоліки необхідно усунути у строк до 16.01.2023.

Однак, згідно з доводами позивача, наведені вище недоліки у вказаний термін відповідачем не усунено та, відповідно, не складено акт по завершенню виконання робіт з усунення недоліків, як це передбачено пунктом 6.4 Договору.

Факт неусунення недоліків також зафіксовано листом позивача від 17.01.2023 № 83/50, який надіслано відповідачу.

З урахуванням встановлених Центральною базою ВТК порушень щодо якості виконаних робіт та неусунення таких недоліків відповідачем, позивачем на підставі пункту 12.6 Договору здійснено нарахування штрафу в розмірі 20 % від вартості неякісно виконаних робіт (72 845,22 грн + 145 690,44 грн) - 43 707,13 грн, та на підставі пункту 12.11 Договору - штрафу в розмірі 0,5 % від ціни Договору (67 317 115,15 грн) за неусунення відповідачем недоліків - 336 585,58 грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією № 1 (№ 83/223) від 16.02.2023 з вимогою про сплату штрафних санкцій, яку останнім залишено без задоволення.

У відзиві на позовну заяву відповідачем не заперечується факт неусунення виявлених недоліків та вартість робіт, щодо яких виявлено відповідні недоліки. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач послався на наявність підстав для зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій, з огляду на:

- зміну додатковими угодами договірної ціни, що відповідно призводило до виникнення дефіциту оборотних коштів, які були необхідні для залучення матеріально-технічних та людських ресурсів;

- повномасштабне вторгнення Російської Федерації на територію України, в результаті чого пошкоджено об`єкт будівництва за Договором;

- загрози ракетних ударів, з огляду на які працівники відповідача повинні були йди до укриття;

- призупинення, починаючи з 01.04.2022, дії трудових договорів із значною частиною працівників згідно з наказом відповідача № 14-к від 31.03.2022;

- обстріли енергетичної інфраструктури України, що призвело до дефіциту електричної потужності та необхідності введення графіків погодинних та аварійних відключень споживачів електроенергії;

- невиконання контрагентом відповідача зобов`язань з поставки та монтажу обладнання за договором № 2-20/09/21 від 22.09.2021, що призвело до скрутного матеріального становища у відповідача.

За доводами відповідача, перелічені обставини призвели до затримки передачі робіт та заміни неякісного обладнання і, на його переконання, є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій до 1 гривні.

При цьому відповідач звернув увагу на те, що роботи ним виконано, а реальних збитків внаслідок допущених порушень позивачем не понесено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що він за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Згідно зі статтею 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Підрядник відповідає за недоліки збудованого об`єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини. За невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі (ч.ч. 1, 2 ст. 883 ЦК України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України (далі - ГК України). Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України (належність та допустимість доказів) належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 78, 79 ГПК України (достовірність та вірогідність доказів) достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі встановлених вище обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що роботи згідно з Актами від 30.11.2022 № 162 та 164 відповідачем виконані з простроченням, враховуючи, що Календарний графік виконання робіт, нова редакція якого затверджена додатковою угодою № 13 від 02.08.2021, не визнавався таким, що втратив чинність, як це, наприклад, вчинялося сторонами при укладанні попередніх угод.

Як правильно враховано судом першої інстанції, згідно з пунктом 2 додаткової угоди № 13 від 02.08.2021 узгоджений Календарний графік виконання робіт (копія якого надана до матеріалів справи) набрав чинності з моменту підписання цієї додаткової угоди, тобто 02.08.2021.

У подальшому в результаті укладання додаткової угоди № 14 від 14.12.2021 виконання будівельних робіт за Договором було зупинено, а сторони дійшли згоди, що Календарний графік виконання робіт (додаток 1 до Договору), строк виконання робіт (за умовами Договору) будуть уточнені у п`ятиденний строк після закінчення карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, на підставі отриманого Підрядником сертифіката від Торгово-промислової палати України шляхом укладення відповідної додаткової угоди до Договору (після припинення дії обставин непереборної сили з урахуванням строку дії таких обставин, зазначених у сертифікаті Торгово-промислової палати України.

Станом на дату закінчення виконання робіт за Договором - 30.11.2022, Календарний графік виконання робіт не уточнювався сторонами в силу продовження дії карантину на спірний період.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач, підписуючи додаткову угоду № 14 від 14.12.2021, а в подальшому і додаткову угоду № 18 від 21.09.2022, якою з 22.09.2022 виконання робіт за Договором поновлено, повністю усвідомлював існування Календарного графіка виконання робіт у редакції додаткової угоди № 13 від 02.08.2021 та необхідність виконання робіт у силу їх поновлення.

При цьому, судом першої інстанції слушно враховано, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач звертався до позивача з проханням уточнити строки, визначені Календарним графіком виконання робіт, для їх деталізації з метою належного виконання робіт за Договором.

Аргументи відповідача щодо неможливості нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання робіт до 06.10.2022, що є кінцевою датою в розумінні положень пункту 4.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 18 від 21.09.2022), обґрунтовано відхилено місцевим господарським судом, з огляду на наявність деталізованого та чинного Календарного графіка виконання робіт, який є невід`ємною частиною Договору.

З урахуванням викладеного, колегією суддів апеляційної інстанції визнається обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про порушення відповідачем умов Договору, оскільки ряд робіт ним виконано із порушенням строків, визначених чинним Календарним графіком виконання робіт.

Щодо виконання відповідачем робіт неналежної якості, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем дотримано порядок повідомлення Підрядника про виявлені недоліки в роботі, за наслідком чого між сторонами складено Дефектний акт № 1 від 06.01.2023 з визначеним у ньому переліком недоліків, які відповідачем усунено не було і станом на дату звернення до суду з позовом, що визнається відповідачем.

Вартість робіт, які виконані з недоліками, позивачем деталізовано у додаткових поясненнях, поданих до місцевого господарського суду 13.07.2023, з яких вбачається за можливе встановити правомірність їх визначення в розмірі 72 845,22 грн та 145 690,44 грн.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, з урахуванням доводів сторін, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що відповідачем прострочено виконання робіт, визначених Календарним графіком виконання робіт (у редакції додаткової угоди № 13 від 02.08.2021) та пунктом 4.3 Договору (в редакції додаткової угоди № 18 від 21.09.2022), а також допущено виконання робіт неналежної якості на суму 218 535,66 грн, недоліки яких відповідачем не усунуто.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Пунктами 12.6-12.7 Договору визначено, що за порушення умов Договору щодо якості робіт та/або постачання матеріальних ресурсів неналежної якості (у разі виявлення недоліків, дефектів у роботах, матеріальних ресурсах) Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 20 відсотків вартості неякісно виконаних робіт та/або поставлених матеріалів неналежної якості, при цьому сплата штрафу не звільняє Підрядника від обов`язку щодо усунення таких недоліків протягом строку, що встановлюється Замовником.

За порушення встановлених Календарним графіком та Договором строків закінчення виконання робіт Підрядник сплачує Замовнику пеню у розмірі 1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 20 відсотків вказаної вартості.

Відповідно до пункту 12.11 Договору у випадку відмови або ухилення (ігнорування) Підрядника від виконання обов`язків за п. 6.3 Договору, зокрема, щодо складання дефектного акта та/або належного усунення (неусунення) недоліків у межах встановлених (визначених) у письмовому зверненні Замовника строків (термінів) Підрядник сплачує Замовнику штраф у розмірі 0,5 % від ціни Договору (п. 2.1 Договору). Сплата штрафу не звільняє Підрядника від виконання обов`язків, що встановлені п. 6.3 Договору. Сторони погодили, що ухиленням (ігноруванням) Підрядника від виконання своїх зобов`язань за Договором є невчинення останнім дій, спрямованих на належне виконання відповідно до умов Договору зобов`язань, у тому числі відсутність представника Підрядника під час складання акта (актів) - згідно з п. 6.3 Договору, неусунення недоліків, зазначених у такому акті (актах), несплата Підрядником штрафу, пені, відшкодування Замовнику збитків за невиконання/неналежне виконання передбачених умовами Договору зобов`язань.

За встановлених обставин прострочення відповідачем виконання робіт, а також допущення виконання робіт неналежної якості на суму 218 535,66 грн, недоліки яких відповідачем не усунуто, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про правомірність нарахування позивачем штрафних санкцій згідно з пунктами 12.6, 12.7 та 12.11 Договору.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом про його правильність та обґрунтованість. Відповідачем, у свою чергу, обґрунтованих доводів, які б спростовували правильність цього розрахунку, не наведено.

Щодо питання зменшення розміру штрафних санкцій до 1 гривні, про що заявлено відповідачем у відзиві на позовну заяву, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною третьою статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Подібний висновок міститься в пункті 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20.

Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) та з дотриманням правил статей 86, 210 ГПК України на власний розсуд та за внутрішнім переконанням вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

Таким чином, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статей 86, 210 ГПК України за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу; на встановлені судом фактичні обставини, що формують зміст правовідносин; умови конкретних правовідносин; наявність/відсутність наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

Подібна за змістом правова позиція викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема, але не виключно, у постановах Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18, від 26.07.2018 у справі № 924/1089/17, від 22.10.2019 у справі № 904/5830/18, від 12.12.2018 у справі № 921/110/18, від 14.01.2019 у справі № 925/287/18, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 27.03.2019 у справі № 912/1703/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 03.06.2019 у справі № 914/1517/18, від 23.10.2019 у справі № 917/101/19, від 06.11.2019 у справі № 917/1638/18, від 17.12.2019 у справі № 916/545/19, від 13.01.2020 у справі № 902/855/18, від 14.01.2020 у справі № 911/873/19, від 27.01.2020 у справі № 916/469/19, від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 17.03.2020 № 925/597/19, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19 тощо.

Слід зазначити, що в постанові від 25.05.2023 у справі № 910/1382/22 Верховний Суд зауважив, що застосоване у ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення.

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 ЦК України, статтею 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі № 915/2095/19, від 26.05.2020 у справі № 918/289/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1199/19, від 04.02.2020 у справі № 918/116/19, від 21.09.2021 у справі № 910/10618/20.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 922/2141/21 міститься висновок, що, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань застосування таких санкцій до боржника є стимулювання належного виконання ним договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені та/або штрафу фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Аналогічний висновок викладено в п. 23 постанови Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 910/10675/21.

Доводи апеляційної скарги ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" у питанні зменшення штрафних санкцій за порушення відповідачем строків виконання робіт та неякісне виконання робіт до 1 гривні зводяться до незгоди із суддівським розсудом, сформульованим у рішенні Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 910/6284/23.

Як вбачається з оскаржуваного рішення суду, проаналізувавши доводи відповідача щодо наявності підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що спірний випадок не є винятковим.

Так, суд першої інстанції врахував, що відповідачем допущено прострочення виконання робіт та частину робіт виконано неналежної якості на об`єкті з будівництва, яке здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань.

Також, місцевий господарський суд слушно зауважив, що відповідачем не надано доказів того, що він звертався до позивача з повідомленнями про існування обставин, що ускладнюють виконання робіт, у тому числі і в частині строків, а також не реалізовано надане йому пунктом 13.3 Договору право в односторонньому порядку розірвати Договір у силу існування обставин непереборної сили. Натомість відповідачем, починаючи з дати запровадження карантину, укладалось із позивачем ряд додаткових угод щодо виконання умов Договору та виконувались роботи без будь яких застережень та повідомлень позивачу.

Судом першої інстанції відхилено доводи відповідача про те, що наказом від 13.03.2022 на підставі ст. 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" ТОВ "БК "ЗЗБК № 1", починаючи з 01.04.2022, призупинено дію трудових договорів із значною частиною працівників (59 осіб), зважаючи на те, що після зупинення трудових правовідносин зі своїми працівниками відповідачем укладається додаткова угода № 15 від 20.05.2022 про продовження строку дії Договору, а в подальшому і додаткова угода № 18 від 21.09.2022 про поновлення виконання робіт.

Місцевим господарським судом також відхилено аргументи відповідача щодо необхідності зменшення розміру штрафних санкцій у зв`язку з коронавірусними обмеженнями, обстрілами енергетичної інфраструктури, воєнною агресії Російської Федерації, оскільки такі обставини враховані сторонами шляхом укладення додаткових угод, якими за спільною згодою сторін роботи зупинялися та поновлювалися.

Перевіривши вказані висновки суду першої інстанції в цій частині, колегія суддів апеляційної інстанції вважає їх вмотивованими, належним чином аргументованими, такими, що відповідають конкретним нормам закону, наведеним у ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, та загальним принципам приватного права, таким як справедливість та розумність, враховують компенсаторний характер цивільно-правової відповідальності боржника за вчинення правопорушення, а також забезпечують належне дотримання інтересів обох сторін.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що заявлення позивачем до стягнення за прострочення виконання робіт - пені в розмірі 1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, штрафу в розмірі 20 % вказаної вартості за прострочення понад 30 календарних днів, а також за порушення умов Договору щодо якості робіт - штрафу в розмірі 20 % вартості неякісно виконаних робіт та штрафу в розмірі 0,5 % від ціни Договору за неусунення недоліків, відповідає положенням пунктів 12.6, 12.7 та 12.11 Договору, а тому, зважаючи на принцип свободи договору, посилання відповідача на надмірно великий розмір штрафних санкцій не може бути взяте судом до уваги.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги приписи ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, оцінивши доводи відповідача, наведені в обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, враховуючи, що відповідач є господарюючими суб`єктом і несе відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності, з огляду на те, що відповідачем не доведено винятковості обставин, з якими закон пов`язує право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій та правомірно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

У рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" та від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України" п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами, доводи скаржника про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду не знайшли свого підтвердження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 910/6284/23 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги ТОВ "БК "ЗЗБК № 1" відсутні.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ЗЗБК № 1" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 у справі № 910/6284/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву повний текст постанови складено та підписано 11.12.2023.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко