РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2023 року справа № 927/1382/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВТОРГ", юридична адреса: вул. Ділова, буд.5, корп. 2, м. Київ, 03150; поштова адреса: вул. 77 Гвардійської дивізії, 1, м. Чернігів, 14034, код 35687180, e-mail:

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті -Будінвест", вул. Тюленіна, буд.29, м. Чернігів, 14007, код 42669720, електронна адреса - відсутня

про стягнення 362688,33 грн.

Без виклику сторін

Встановив:

До Господарського суду Чернігівської області звернувся позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВТОРГ", з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті - Будінвест", про стягнення заборгованості у сумі 290150,66 грн, штрафу у сумі 72537,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, що виникли на підставі договору поставки №168 від 10.01.2022.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.10.2023 відкрите спрощене позовне провадження у справі № 927/1382/23 без повідомлення учасників сторін; відповідачу надано строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Від сторін заяв та клопотань не надійшло, відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий, ухвала суду від 10.10.2023, направлена відповідачу за адресою, зазначеною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася неврученою із позначкою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою".

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

У постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18 зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Враховуючи викладене вище та факт надсилання судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі, враховуючи повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою", суд доходить висновку про належне повідомлення учасника судового процесу про наявне позовне провадження у справі №927/1382/23.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

10.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернгівторг" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сіті - Будінвест" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 168 (далі - договір) від 10.01.2022, відповідно до п.1.1 якого, постачальник зобов`язується поставити у власність покупцеві товар (партію товару), в асортименті, кількості та цінами, вказаних у видаткових накладних, що є невід`ємними частинами договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний товар (а.с. 8-10).

Передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатковою накладною. Дата, вказана у видатковій накладній є датою поставки товару постачальником (п. 2.1 договору).

Відповідно до п. 2.5 договору поставка товару вважається виконаною постачальником в момент передачі товару покупцю, що підтверджується його підписом у видатковій накладній.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що товар передається покупцю згідно видаткової накладної на підставі довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. Покупець заздалегідь надсилає постачальнику довіреність, складену ним на особу, яка є його повноважним представником.

Згідно із 5.2 договору сторони визначили, що асортимент, кількість та вартість товару (з урахуванням ПДВ), остаточно узгоджується та відображаються сторонами у видатковій накладній по кожній партії окремо.

Загальна сума договору розраховується шляхом додавання загальних сум партій товару, поставлених постачальником на протязі строку дії договору згідно з видатковими накладними, які є невід`ємною частиною договору (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору покупець зобов`язаний оплатити постачальнику вартість (ціну) кожної партії товару не пізніше 30-ти календарних днів з дати поставки товару шляхом безготівкового або готівкового перерахування суми грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Договір вступає у дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.12.2022. Дострокове розірвання договору можливе тільки у випадках, передбачених чинним законодавством України. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 8.1 договору).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 329970,82 грн, що підтверджено видатковими накладними №40000969 від 24.01.2022 на суму 1699,92 грн, №40001091 від 25.01.2022 на суму 17888,40грн, №40001105 від 25.01.2022 на суму 25082,09 грн, №40001708 від 04.02.2022 на суму223, 99 грн, №40001718 від 04,02.2022 на суму 1479,00 грн, №40001790 від 07.02.2022 на суму 6404,00 грн, №40001842 від 07.02.2022 на суму 18096,82 грн, №40001847 від 07.02.2022 на суму 1025,82 грн, №40001998 від 09.02.2022 на суму 7528,52грн, №40002028 від 9.02.2022 на суму 7080,00 грн, №40002069 від 10.02.2022 на суму 1579,60 грн, №40002087 від 10.02.2022 на суму 1915,46 грн, №40002090 від 10.02.2022 на суму 19129,20 грн, №40002186 від 11.02.2022 на суму 3942,00 грн, №40002274 від 14.02.2022 на суму 1422,00 грн, №40002365 від 15.02.2022 на суму310,88 грн, №40002382 від 15.02.2022 на суму 720,00 грн, №40002572 від 17.02.2022 на суму 4615,39грн, №40002612 від 18.02.2022 на суму 17232,10грн, №40002773 від 21.02.2022 на суму 587,52грн, №40002772 від 21.02.2022 на суму 8585,33грн. №40002774 від 21.02.2022 на суму 3744,00грн, №40002776 від 21.02.2022 на суму 13305,60грн, №40002813 від 22.02.2022 на суму 2550,02грн, №40002814 від 22.02.2022 на суму130820,16 грн, №40002913 від 23.02.2022 на суму 1008,00 грн, №40010062 від 27.09.2022 на суму 31995, 00 грн та довіреностями на отримання товару №1 від 04.01.2022, №5 від 01.02.2022, №14 від 21.09.2022 на отримання товару (а.с.38-40).

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростований.

Отриманий товар відповідачем оплачений частково на суму 39820,16 грн (часткове погашення боргу за видатковою накладною №40002814 від 22.02.2022 на суму 130820,16 грн. Решта сума боргу за поставлений товар складає 290150,66 грн (329970,82-39820,16).

Заборгованість у розмірі 290150,66 грн заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Відповідно до пункту 7.3 договору у разі порушення грошових зобов`язань за договором постачальник також має право стягнути з покупця штраф у розмірі 25% (двадцяти п`яти відсотків) від вартості поставлених, але не оплачених товарів.

З посиланням на п. 7.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у розмірі 25% від вартості поставленого, але не оплаченого товару у сумі 72537,67 грн.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати одержаного за договором поставки поставки № 168 від 10.01.2022 товару.

Договір поставки № 168 від 10.01.2022, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт поставки відповідачу обумовленого договором товару за видатковими накладними на загальну суму 329970,82 грн.

Видаткові накладні підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем у справі не спростовано.

Товар повернутий позивачеві не був.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовано.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено часткову оплату поставленого товару на суму 39820,16 грн.

Решта вартості поставленого товару за видатковими накладними у визначений п. 6.1 договору строк відповідач не сплатив, сума заборгованості склала 290150,66 грн, що відповідачем у справі не спростовано.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 290150,66 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на підставі пункту 7.3 позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача штраф у розмірі 25% від вартості поставленого, але невчасно сплачено товару у розмірі 72537,67 грн.

Вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 25% від вартості несплаченого вчасно товару, що складає 72537,67 грн, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню

Таким чином позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у позовній заяві просить сягнути з відповідача 10000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2-6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У підтвердження надання правничої допомоги до матеріалів справи додано договір про надання правової допомоги №02/10-23 від 02.10.2023, акт приймання-передачі наданих послуг від 03.10.2023, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000093 від 13.01.2017.

Відповідно до умов п. 1.1 договору клієнт (Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівторг") доручає, а адвокат (Малишенко Олександр Миколайович) бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Факт надання правової допомоги відповідно до п.4.7 договору про надання правової допомоги підтверджується актом наданих послуг.

За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі у розмірі 10000грн. (п.4.3 договору про надання правової допомоги).

03.10.2023 адвокатом та клієнтом підписано Акт приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №02/10-23 від 02.10.2023 на суму 10000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони у справі викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від відповідача не надходило.

Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку (аналогічної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі N 922/445/19 дійшов висновку про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного вище витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 10000,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у справі на підставі положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Будінвест» (вул. Тюленіна, буд.29, м. Чернігів, 14007, код 42669720) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВТОРГ" (юридична адреса: вул. Ділова, буд.5, корп. 2, м. Київ, 03150; поштова адреса: вул. 77 Гвардійської дивізії, 1, м. Чернігів, 14034 код 35687180) заборгованість у сумі 290150,66 грн, штраф у сумі 72537,67 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 5440,32 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 10000, 00 грн. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 08.12.2023.

Суддя М.О. Демидова