ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.12.2023м. ДніпроСправа № 904/3989/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЙЛ-БІЛДІНГ», м. Дніпро
до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро
про визнання договору підряду недійсним
Суддя Ярошенко В.І.
Секретар судового засідання Бублич А.В.
від позивача: не з`явився;
від відповідача: Козак Т.В., адвокат
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЙЛ-БІЛДІНГ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", в якому просить суд визнати недійсним Договір підряду № 498-ДнЕМ від 25.10.2021.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 позовну заяву залишено без руху.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЙЛ-БІЛДІНГ" 28.07.2023 подало заяву про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.09.2023.
10.08.2023 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшов відзив на позов.
07.09.2023 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшли письмові пояснення.
12.09.2023 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшло клопотання про долучення доказів.
05.10.2023 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшло клопотання про долучення доказів.
Ухвалою суду від 09.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.11.2023.
09.10.2023 від позивача надійшла заява про залишення позову без розгляду.
Ухвалою суду від 06.11.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЙЛ-БІЛДІНГ" про залишення позову без розгляду задоволено. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЙЛ-БІЛДІНГ" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про зобов`язання вчинити певні дії залишено без розгляду. У задоволенні заяви про повернення судового збору відмовлено.
06.11.2023 від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЙЛ-БІЛДІНГ" 20 000 грн понесених ним, у зв`язку з розглядом справи № 904/3989/23.
Ухвалою суду від 09.11.2023 прийнято заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про розподіл судових витрат до розгляду та призначити судове засідання на 06.12.2023.
В судове засідання 06.12.2023 з`явився представник відповідача, позивач до судового засідання не з`явився.
Позивач заперечення чи клопотання про зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу не надіслав.
За викладених обставин, суд розглядає заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).
Позивач просить розподілити здійснені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.
З матеріалів справи вбачається, що між Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі клієнт, позивач) та Адвокатським об`єднанням "Перший радник" (далі виконавець, Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021, за яким виконавець зобов`язався надати клієнтові правову допомогу (далі послуги) за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.
У додатковій угоді № 4 від 27.04.2021 до договору про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021 сторони дійшли згоди внести зміни до цього договору, виклавши його зміст у новій редакції (далі договір).
Згідно з пунктом 1.2 договору для його цілей видами правової допомоги, що може надаватися виконавцем є, зокрема, але не виключно: надання консультацій і роз`яснень клієнту з правових питань; здір доказів у судовій справі, визначення засобів доказування; ознайомлення з матеріалами судової справи; складання процесуальних та інших документів правового характеру (позовів, відзивів, заперечень, пояснень, заяв, клопотань, скарг, запитів, звернень тощо); інші види правової допомоги, що не передбачені цим договором, однак є необхідними для його виконання та захисту інтересів клієнта.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що зміст, обсяг, вартість послуг, номер судової справи, в межах якої надається правова допомога, та судова інстанція відображається сторонами в акті наданих послуг.
За змістом пункту 3.1 договору приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг, що є підтвердженням надання правової допомоги за цим договором.
Пунктом 4.1 договору визначено, що ціна цього договору становить 500 000, 00 грн без ПДВ.
Розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалася правова допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін (п. 4.2 договору).
Відповідно до пункту 4.3 договору вартість наданих послуг (розмір гонорару) може визначатися погодинно або у фіксованому розмірі.
Вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалася справа), про що складається відповідний акт наданих послуг (пункт 4.4 договору).
У пункті 4.5 договору сторонами погоджено, що крім оплати послуг відповідно до акта наданих послуг, клієнт компенсує документально підтверджені витрати (проїзні квитки, квитанції, чеки тощо), фактично понесені виконавцем у процесі надання послуг.
Згідно з пунктом 4.6 договору оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами актів наданих послуг упродовж 15 календарних днів з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 5.1 договору).
Додатковою угодою № 32 від 30.12.2022 до договору про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021 сторони продовжили строк дії цього договору до 31.12.2023.
Актом наданих послуг № 301 від 06.11.2023 сторони договору про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021 підтвердили надання Адвокатським об`єднанням "Перший радник" Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" правової (правничої) допомоги за період з 25.07.2023 по 06.11.2023 на суму 20 000 грн у вигляді наступних робіт (послуг):
- вивчення нормативно-правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів;
- розробка загальної стратегії дій щодо захисту інтересів клієнта, підготовка та систематизація доказової бази;
- підготовка та подання позовної заяви;
- участь у судових засіданнях у суді першої інстанції 04.09.2023, 09.10.2023, 06.11.2023;
- підготовка та подання додаткових пояснень у справі від 07.09.2023;
- підготовка та подання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи від 05.10.2023.
- підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Клієнт підписанням цього Акту підтверджує, що всі зазначені послуги буди надані Адвокатом у повному обсязі.
Таким чином, розмір понесених АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" на правову допомогу в суді першої інстанції з розгляду цієї справи, є підтвердженим.
Доказів оплати правової (правничої) допомоги за договором про надання правової допомоги № 210-ДЕ від 08.01.2021 на момент розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу допомогу суду не надано. Втім, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України). Такий правовий висновок викладено також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Представництво інтересів позивача у справі здійснювалося адвокатесою Козак Тетяною Вікторівною на підставі довіреності № 148/2023 від 13.03.2023. Повноваження підтверджено свідоцтвом серія ДП № 3918 від 08.10.2018.
Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Господарський суд надав оцінку наданим позивачу послугам професійної правової допомоги та дійшов таких висновків.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Дніпровська міська рада подала клопотання про зменшення розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зазначаючи, що сума є що підлягає до стягнення є завищеною.
Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
З огляду на специфіку справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих послуг, що включає в себе: подання відзиву на позовну заяву, пояснення у справі, клопотання про долучення доказів та присутність в судових засіданнях (04.09.2023, 09.10.2023, 06.11.2023), суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/3989/23 є завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення позивачем судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 20 000 грн, тому обґрунтованими визнаються судом витрати в розмірі 10 000 грн, які і покладаються на відповідача. Решту витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн суд розподіляє та покладає на позивача.
Керуючись статтями 11, 15, 73-79, 123, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" про розподіл судових витрат задовольнити частково.
В іншій частині відмовити.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Центрального апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст складено та підписано 07.12.2023.
Суддя В.І. Ярошенко