ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023м. ДніпроСправа № 904/5116/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєва Е.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184) до Фізичної особи-підприємця Гусак Нелі Борисівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про стягнення 31 295,09 грн. заборгованості за теплову енергію, 354,25 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 5 522,10 грн. інфляційних втрат, 909,97 грн. 3% річних

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №234/07 від 27.07.2023 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Гусак Нелі Борисівни заборгованості на загальну суму 38 081,41 грн., з яких:

- 31 295,09 грн. заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 23.03.2023;

- 354,25 грн. заборгованість за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 30.04.2023;

- 5 522,10 грн. інфляційні втрати за період з січня 2022 року по червень 2023 року;

- 909,97 грн. 3% річних за період з 04.01.2022 по 13.07.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов публічного договору - "Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії" від 05.11.2021 щодо своєчасної та повної оплати за послуги з постачання теплової енергії за період з 05.11.2021 по 23.03.2023 та за абонентське обслуговування за період з 05.11.2021 по 30.04.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/5116/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №904/5116/23 відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.09.2023, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2021 року між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі - виконавець, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Гусак Нелею Борисівною (далі споживач, відповідач) укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до п. 1 якого цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на офіційному веб-сайті виконавця http://kpts.dp.ua/ (п. 2 договору).

Згідно з п. 4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток до цього договору), сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуги.

Пунктом 5 договору передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої у будинку послуги визначаються як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 року №315 (далі - Методика розподілу).

Згідно з п. 30 договору споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

- плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року №1022 та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті виконавця.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плати за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або офіційному веб-сайті виконавця (п. 31 договору).

Відповідно до п. 32 договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Пунктом 34 договору передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів) (п. 36 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п. 51-52 договору).

Фізична особа-підприємець Гусак Неля Борисівна є співвласником багатоквартирного будинку №1 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Доватора, в якому на праві власності має нежитлове приміщення №25А загальною площею 34,3 кв.м., що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9707859 від 31.01.2006.

Позивач зазначає, що на виконання своєї статутної мети позивач здійснював у будинок №1 за адресою м. Кривий Ріг, вул. Доватора постачання теплової енергії відповідачу, а відповідач отримував теплову енергію, так як нежитлове приміщення №25А вбудоване та не виокремлено від внутрішньобудинкового комплексу трубопроводів та обладнання для забезпечення опалення вказаного багатоквартирного житлового будинку.

На підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором позивач надав копії:

- акту про подачу теплової енергії від 02.11.2020;

- акту про припинення подачі теплової енергії від 14.04.2021;

- акту про подачу теплової енергії №3189 від 27.10.2021;

- акту про припинення подачі теплової енергії від 01.04.2022;

- акту про подачу теплової енергії від 07.11.2022;

- акту про припинення подачі теплової енергії від 23.03.2023.

Також позивачем надані копії звітів звіту про споживання:

- від 23.01.2021 за період з 01.12.2020 по 31.12.2020;

- від 23.01.2021 за період з 01.01.2021 по 22.01.2021;

- від 20.02.2021 за період з 01.02.2021 по 17.02.2021;

- від 24.03.2021 за період з 01.03.2021 по 24.03.2021;

- від 20.04.2021 за період з 01.04.2021 по 15.04.2021;

- від 19.11.2021 за період з 22.10.2021 по 31.10.2021;

- від 19.11.2021 за період з 01.11.2021 по 04.11.2021;

- від 19.11.2021 за період з 05.11.2021 по 15.11.2021;

- від 22.12.2021 за період з 05.11.2021 по 30.11.2021;

- від 22.12.2021 за період з 01.12.2021 по 19.12.2021;

- від 24.01.2022 за період з 01.12.2021 по 31.12.2021;

- від 24.01.2022 за період з 01.01.2022 по 20.01.2022;

- від 22.02.2022 за період з 01.01.2022 по 31.01.2022;

- від 22.02.2022 за період з 01.02.2022 по 20.02.2022;

- від 06.04.2022 за період з 01.02.2022 по 28.02.2022;

- за період з 01.03.2022 по 01.04.2022;

- від 22.12.2022 за період з 30.10.2022 по 30.11.2022;

- за період з 01.12.2022 по 20.12.2022;

- від 19.01.2023 за період з 01.01.2023 по 19.01.2023;

- від 16.02.2023 за період з 01.01.2023 по 31.01.2023;

- від 16.02.2023 за період з 01.02.2023 по 14.02.2023;

- за період з 01.02.2023 по 28.02.2023;

- від 25.03.2023 за період з 01.03.2023 по 23.03.2023.

Позивачем виставлені на оплату рахунки-фактури №4476 на загальну суму 33 137,10 грн.:

- від 31.01.2021 за грудень 2020 року та січень 2021 року на суму 526,16 грн.;

- від 28.02.2021 за лютий 2021 року на суму 453,59 грн.;

- від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 381,01 грн.;

- від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 127,00 грн.;

- від 08.12.2021 за жовтень та листопад 2021 року на суму 234,37 грн.;

- від 08.12.2021 за листопад 2021 року на суму 4 013,62 грн.;

- від 31.12.2021 за грудень 2021 року на суму 4 971,08 грн.;

- від 31.01.2022 за грудень 2021 року та січень 2022 року на суму 4 994,48 грн.;

- від 28.02.2022 за січень та лютий 2022 року на суму 2 142,28 грн.;

- від 31.03.2022 за березень 2022 року на суму 1 954,39 грн.;

- від 30.04.2022 за квітень 2022 року на суму -245,50 грн.;

- від 31.05.2022 за травень 2022 року на суму 22,05 грн.;

- від 30.06.2022 за червень 2022 року на суму 22,05 грн.;

- від 31.07.2022 за липень 2022 року на суму 17,87 грн.;

- від 31.08.2022 за серпень 2022 року на суму 17,87 грн.;

- від 30.09.2022 за вересень 2022 року на суму 17,87 грн.;

- від 31.10.2022 за жовтень 2022 року на суму 17,87 грн.;

- від 30.11.2022 за листопад 2022 року на суму 1 588,33 грн.;

- від 31.12.2022 за грудень 2022 року на суму 4 058,93 грн.;

- від 31.01.2023 за січень 2023 року на суму 3 310,60 грн.;

- від 28.02.2023 за лютий 2023 року на суму 3 006,64 грн.;

- від 31.03.2023 за березень 2023 року на суму 1 486,84 грн.;

- від 30.04.2023 за квітень 2023 року на суму 17,70 грн.

Вказані рахунки отримані відповідачем нарочно або направлялися відповідачу поштою, що підтверджується наявними у справі доказами (а.с. 49-73 том1).

Також позивач звертався до відповідача із претензією №1745/13 від 08.03.2023 у якій просив погасити заборгованість за період з 01.02.2021 по 28.02.2023 у розмірі 31 234,56 грн. (а.с.83-85 том1). Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідач своєчасно не сплатив за поставлену теплову енергію, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за послуги з постачання теплової енергії у розмірі 31 295,09 грн. та за абонентське обслуговування у розмірі 354,25 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, строк дії договору, умови надання послуг, строк та порядок оплати за надані послуги, наявність прострочки щодо оплати, періоди прострочення оплати.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

З наведеного вбачається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.

В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Частиною 6 статті 25 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що в разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Пунктами 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку постачальника за договором відпустити теплову енергію відповідає обов`язок споживача оплатити вартість теплової енергії.

Отже, задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплоенергію та абонентське обслуговування.

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив до стягнення збитки від інфляції у розмірі 5 522,10 грн. за період з січня 2022 року по червень 2023 року та 3% річних у розмірі 909,97 грн. за період з 04.01.2022 по 13.07.2023.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, зазначає що вони є правильним, тому вимоги позивача в частині стягнення 5 522,10 грн. інфляційних втрат та 909,97 грн. 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у сумі 2 684,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до Фізичної особи-підприємця Гусак Нелі Борисівни про стягнення 31 295,09 грн. заборгованості за теплову енергію, 354,25 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 5 522,10 грн. інфляційних втрат, 909,97 грн. 3% річних задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гусак Нелі Борисівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний код 03342184) 31 295,09 грн. заборгованості за теплову енергію, 354,25 грн. заборгованості за абонентське обслуговування, 5 522,10 грн. інфляційних втрат, 909,97 грн. 3% річних та 2 684,00 витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Е.М. Бондарєв