СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/3982/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участю представників сторін:

від відповідача адвокат Демура І.Б. (свідоцтво про право на надання адвокатської діяльності серія ДН № 4882 від 27.09.2017) - на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серія АН №1015042 від 06.11.2023,

інші учасники справи в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" (вх. 2367Х/1)

на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 (з врахуванням ухвали господарського суду Харківської області від 31.10.2023) (повний текст судового рішення складений 30.10.2023, суддя Кухар Н.М.)

у справі №922/3982/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш", м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш", м.Харків,

про розірвання договору, стягнення 1525276,81 грн та повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі №922/3982/23 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" (вх. № 29331/23 від 27.10.2023) про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову:

- накладено арешт на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" та знаходяться на всіх його банківських рахунках, в межах суми заявлених позовних вимог - 1525276,81 грн;

- накладено арешт на належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Стінмаш": 1) мотор-редуктор МР2-315-26-32/22 кВт (заводський № 3102); 2) мотор-редуктор МР2-315-26-32/15 кВт (заводський № 3103); 3) мотор-редуктор ЗМП-80-22,4-110/5,5 кВт (заводський №3104); передано зазначені вище мотор-редуктори на зберігання власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Стінмаш".

Ухвала місцевого господарського суду мотивована наступним:

- необхідність забезпечення позову викликана тим, що передбачений договором строк поставки товару закінчився 06.06.2023, але товар поставлений не був, сплачена позивачем передоплата відповідачем не повертається, а відповідач відмовляється яким-небудь чином вирішувати спірну ситуацію;

- відповідач не отримує за адресою місця своєї реєстрації направлені йому позивачем та судом поштові відправлення, що може свідчити або про ухилення від їх отримання і зловживання своїми процесуальними правами або про те, що відповідач не знаходиться за місцем своєї реєстрації, що може ускладнити виконання рішення суду;

- оскільки у разі задоволення позову єдиним джерелом погашення заборгованості будуть грошові кошти на банківських рахунках ТОВ "Схід Гіпромаш", витрачання наявних у відповідача грошових коштів для здійснення розрахунків з іншими контрагентами може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у цій справі;

- запропонований захід забезпечення позову безпосередньо пов`язаний з предметом позовної заяви та є адекватним, оскільки відповідає змісту та розміру вимог, на забезпечення яких він вживається, відповідає збалансованості інтересів сторін, є ефективним та не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.10.2023 виправлено допущені описки. Резолютивну частину ухвали господарського суду Харківської області від 30.10.2023 по справі № 922/3982/23 викладено в наступній редакції:

"Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" (вх. № 29331/23 від 27.10.2023) про забезпечення позову.

З метою забезпечення позову:

-накладено арешт на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" () та знаходяться на всіх його банківських рахунках, в межах суми заявлених позовних вимог - 1 525 276,81 грн;

- накладено арешт на належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" ():

1) мотор-редуктор МР2-315-26-32/22 кВт (заводський № 3102);

2) мотор-редуктор МР2-315-26-32/15 кВт (заводський № 3103);

3) мотор-редуктор ЗМП-80-22,4-110/5,5 кВт (заводський №3104);

- передати зазначені вище мотор-редуктори на зберігання власнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" ()».

Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" з ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2023 (з врахуванням ухвали господарського суду Харківської області від 31.10.2023) у справі №922/3982/23 не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на недоведеність заявником підстав забезпечення позову та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповного дослідження обставин справи, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі №922/3982/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні клопотання ТОВ "Стінмаш" про забезпечення позову у справі № 922/3982/22 відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" посилається на наступне:

- зі змісту поданої позивачем заяви про забезпечення позову не вбачається реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову;

- позивачем до заяви про забезпечення позову не було додано жодного документального підтвердження та інформації щодо того, що відповідачем здійснюються хоч якісь дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, такі як реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації; витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання;

- місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали не здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову та не обґрунтував необхідність вжиття таких заходів;

- безпідставне накладання арешту на грошові кошти відповідача унеможливлює сплату останнім заробітної плати, виконання зобов`язання з контрагентами, що у сукупності утруднює ведення відповідачем господарської діяльності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.11.2023 для розгляду справи №922/3982/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3982/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги ТОВ "Схід Гіпромаш" (вх. 2367Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 (з врахуванням ухвали господарського суду Харківської області від 31.10.2023) у справі №922/3982/23 до надходження матеріалів справи.

16.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3982/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.11.2023 у справі №922/3982/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" (вх. 2367Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 (з врахуванням ухвали господарського суду Харківської області від 31.10.2023) у справі №922/3982/23; призначено справу до розгляду на "05" грудня 2023 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; доведено до відома учасників справи про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали, але не пізніше надходження до суду 12.09.2023.

04.12.2023 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про вступ у справу як представника, в якій, зокрема, останній просить забезпечити участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.12.2023 у справі №922/3982/23 задоволено клопотання позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "СТІНМАШ", про участь його представника в судових засіданнях з розгляду справи №922/3982/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів; встановлено судове засідання у справі №922/3982/23, призначене на 05.12.2023 о 12год 00хв, провести за участю представника позивача адвоката Ланчковського Ю.В., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення з використанням власних технічних засобів заявника.

Судом апеляційної інстанції було повідомлено заявника про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції, зокрема, шляхом передачі телефонограми.

У судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі №922/3982/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні клопотання ТОВ "Стінмаш" про забезпечення позову у справі № 922/3982/22 відмовити повністю.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, до модуля системи забезпечення відеоконференцзв`язку не увійшов, інформація про що наявна у протоколі судового засідання.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції явка не була визнана обов`язковою, а позивач був завчасно повідомлений про призначення у справі судового засідання, про що свідчить інформація про доставку документів за допомогою модуля «Електронний суд», судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 17.04.2023 між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки продукції № 903-1704/2023, відповідно до п.1.1 якого постачальник (відповідач) зобов`язується виготовити та відвантажити (передати у власність), а покупець (позивач) прийняти та оплатити продукцію (обладнання), зазначену в Додатках (специфікаціях та ТЗ), які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору його предметом є: апарат шнековий ф920 L 6,0м, апарат шнековий ф530 L 2,7м, апарат шнековий ф273 L 3,0м, загальною вартістю 1 540 735,00 грн.

ТОВ "Стінмаш" посилається на те, що останній частково сплатив передоплату в сумі 924 441,00 грн за шнекові апарати, але ТОВ "Схід Гіпромаш" не виконав свої зобов`язання по договору і не передав ТОВ "Стінмаш" апарати шнекові.

В травні 2023 року ТОВ "Схід Гіпромаш" звернулось до позивача з проханням передати йому на виробничий майданчик, що розташований по вул. Складській, 4 у м. Вінниця, мотор-редуктори для правильного їх приєднання до апаратів шнекових, випробування і перевірки працездатності виробів в цілому.

02.06.2023 ТОВ "Стінмаш" передало перевізником ТОВ "Нова пошта" на адресу ТОВ "Схід Гіпромаш" у м. Вінниця, вул. Складська, 4, три мотор-редуктори: МР2-315-26- 32/22 кВт (заводський № 3102), МР2-315-26-32/15 кВт (заводський № 3103), ЗМП-80-22,4-110/5,5 кВт (заводський № 3104).

Мотор-редуктори були передані ТОВ "Схід Гіпромаш" для випробувань апаратів шнекових, без договору і без підписання акту прийому-передачі, та за усною домовленістю між керівниками сторін договору повинні були бути повернуті ТОВ "Стінмаш" після проведення випробувань.

25.07.2023 комісія з прийомки обладнання ТОВ "Стінмаш" прибула до промислового майданчика ТОВ "Схід Гіпромаш" у м. Вінниця, вул. Складська, 4 для прийомки апаратів шнекових, однак позивачем була встановлена невідповідність цих апаратів конструкторській документації та неможливість їх використання у виробництві.

31.07.2023 позивачем на адресу ТОВ "Схід Гіпромаш" було направлено листа про відмову від Договору і вимогу повернути передоплату по Договору, але відповідач залишив цей лист без відповіді.

11.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" про розірвання договору поставки продукції № 903-1704/2023 від 17.04.2023, укладеного між позивачем і відповідачем, та про стягнення з відповідача на користь позивача: суми основного боргу в розмірі 924441,00 грн; неустойки в розмірі 593182,59 грн; три проценти річних за користування чужими коштами в розмірі 5850,57 грн; інфляційних втрат у розмірі 1802,65 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не виконав свої зобов`язання щодо поставки товару належної якості та не повернув сплачену позивачем передоплату.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.09.2023 вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/3982/23 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання.

20.10.2023 позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про зміну предмету позову, в якій позивач доповнив первісно заявлені позовні вимоги вимогою про зобов`язання ТОВ "Схід Гіпромаш" повернути власнику - ТОВ "Стінмаш":

1) мотор-редуктор МР2-315-26-32/22 кВт (заводський № 3102);

2) мотор-редуктор МР2-315-26-32/15 кВт (заводський № 3103);

3) мотор-редуктор ЗМП-80-22,4-110/5,5 кВт (заводський № 3104).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.10.2023 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" (вх. № 28675/23 від 20.10.2023) про зміну предмету позову, якою первісно заявлені позовні вимоги доповнено вимогою про зобов`язання ТОВ "Схід Гіпромаш" повернути власнику - ТОВ "Стінмаш":

1) мотор-редуктор МР2-315-26-32/22 кВт (заводський № 3102);

2) мотор-редуктор МР2-315-26-32/15 кВт (заводський № 3103);

3) мотор-редуктор ЗМП-80-22,4-110/5,5 кВт (заводський № 3104).

27.10.2023 позивачем було подано до суду першої інстанції заяву (вх. № 29331/23) про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, які належать ТОВ "Стінмаш" () та знаходяться на всіх його банківських рахунках, в межах суми заявлених позовних вимог - 1 525 276,81 грн;

- накладення арешту на належні ТОВ "Стінмаш":

1) мотор-редуктор МР2-315-26-32/22 кВт (заводський № 3102);

2) мотор-редуктор МР2-315-26-32/15 кВт (заводський № 3103);

3) мотор-редуктор ЗМП-80-22,4-110/5,5 кВт (заводський №3104)

та передачі зазначених вище мотор-редукторів на зберігання власнику - ТОВ "Стінмаш".

Обґрунтовуючи наявність підстав для застосування заходів забезпечення позову, позивач посилався на те, що:

- у зв`язку з невідповідністю апаратів шнекових умовам договору 31.07.2023 на адресу ТОВ "Схід Гіпромаш" було направлено листа про відмову від договору і вимогу повернути передоплату, але відповідач залишив цей лист без відповіді, в зв`язку з чим до суду був поданий позов про розірвання договору та стягнення грошових коштів, одержаних на його виконання; ТОВ "Стінмаш" під час неодноразових телефонних розмов з директором ТОВ "Схід Гіпромаш" намагалось вирішити цей спір і просило повернути передоплату по договору та передані до ТОВ "Схід Гіпромаш" мотор-редуктори, на що отримало відмову;

- позивач дізнався, що за адресою: м. Вінниця, вул. Складська, 4 розташоване ТОВ "Водрем", яке займалось виготовленням апаратів шнекових для ТОВ "Стінмаш", водночас передача належних ТОВ "Стінмаш" мотор-редукторів сторонній особі, яка не має жодних прав на володіння, зберігання чи розпорядження цими мотор-редукторами та не несе жодної відповідальності за них, може призвести до псування чи втрати мотор-редукторів, або ж їх передачу чи відчуження іншим особам;

- ТОВ "Схід Гіпромаш" відмовляється яким-небудь чином вирішувати спірну ситуацію, поставляти належний товар або повертати сплачену за нього передоплату, не отримує за адресою місця своєї реєстрації направлені йому поштові відправлення, що може свідчити або про ухилення від їх отримання і зловживання своїми процесуальними правами або про те, що відповідач не знаходиться за місцем своєї реєстрації, що може ускладнити виконання рішення суду;

- забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача та належні позивачу мотор-редуктори буде єдиним ефективним засобом забезпечення позову; оскільки забезпечення позову шляхом арешту належних позивачу мотор-редукторів ніяким чином не може спричинити збитки відповідачу, позивач вважає, що відсутня необхідність у зустрічному забезпеченні.

Місцевий господарський суд з доводами позивача погодився та задовольнив заяву позивача про забезпечення позову в повному обсязі.

Надаючи власну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, судова колегія зазначає наступне.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є ухвала місцевого господарського суду, якою задоволено заяву про застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти у розмірі, що еквівалентний ціні позову.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі №1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі, але не виключно задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Частиною 1 статті 137 ГПК України визначені заходи забезпечення позову.

За змістом приписів статті 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

У кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При цьому за змістом наведеної норми під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися грошовими коштами або майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

Сума підданих арешту грошових коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 21.08.2020 у справі №904/2357/20.

Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що, зрештою, дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою з поданням належних і допустимих доказів, що підтверджують можливість виникнення в подальшому ускладнень при виконанні судового рішення, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Водночас, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст.ст. 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Судова колегія, проаналізувавши наведені позивачем у заяві про забезпечення доводи, а також докази, на підставі яких останній посилається на наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, зазначає, що вони не підтверджують вчинення відповідачем будь-яких дій, які б перешкоджали в подальшому виконанню майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Викладені у заяві про забезпечення позову документи стосуються суті спору між сторонами, а сама заява містить лише посилання на потенційну можливість ухилення від виконання рішення, без наведення відповідного обґрунтування, що, як вже зазначалось, не є достатньою підставою для її задоволення.

Доводи позивача про невиконання відповідачем його вимог, у тому числі виконати зобов`язання за договором, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та на майно, яке перебуває у відповідача, оскільки надання оцінки таким діям відповідача є предметом позову, а доводи в цій частині потребують доведенню, тобто не можна розглядати такі твердження заявника, як безспірні.

У відповідності до ст. 222 ГК України звернення із претензією в разі порушення умов господарського договору є правом, а не обов`язком потерпілої сторони, а тому не задоволення відповідачем претензії позивача також не є достатньою та обґрунтованою підставою для застосування заходів для забезпечення позову.

Зі змісту заяви позивача про забезпечення позову вбачається, що вона не містить обґрунтованих доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, які б могли підтверджувати необхідність застосування заходів, про які просить позивач, а також не містить фактичних доказів вчинення відповідачем певних дій, які могли б об`єктивно підтверджувати ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позивачем претензії, спрямованих на безпідставне розпорядження коштами товариства або їх приховування.

Під час розгляду заяви про забезпечення позову як накладення арешту на майно чи грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном.

При цьому, вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача навпаки можуть призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності та, в свою чергу, погіршення майнового стану сторони.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30.07.2020 у справі №910/3836/20.

Сама по собі відсутність зареєстрованого за відповідачем нерухомого майна не може свідчити про відсутність інших активів, за рахунок яких може бути виконане судове рішення у випадку задоволення позовних вимог позивача.

Крім того, про відповідне утруднення виконання відповідачем судового рішення у випадку задоволення позовних вимог не може свідчити неотримання останнім поштової кореспонденції, у тому числі в ході судового розгляду.

Позивачем у заяві про забезпечення позову не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання рішення в частині вимог про повернення мотор-редуктора МР2-315-26-32/22 кВт (заводський № 3102), мотор-редуктора МР2-315-26-32/15 кВт (заводський № 3103), мотор-редуктора ЗМП-80-22,4-110/5,5 кВт (заводський №3104), які, як посилався позивач, були надані відповідачеві з метою виконання останнім належним чином умов договору поставки продукції, а тому відповідні доводи ґрунтуються на припущеннях та є предметом дослідження розгляду справи по суті.

Судова колегія зазначає, що системний аналіз правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 року у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти до висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При цьому, така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, також має бути підтверджена відповідними доказами, які б підтверджували обставини, на які посилається заявник.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що оскільки фактичною підставою для вжиття заходів забезпечення, на яку посилався заявник, в даному випадку є твердження, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків за договором поставки продукції, що є предметом спору та не свідчить про можливість ухилення такої особи від виконання майбутнього рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги те, що позивачем не було доведено наявності об`єктивного припущення про ймовірність утруднення відповідачем виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в повному обсязі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при перегляді судового рішення та є підставою для його скасування.

З урахуванням наведеного, місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали було неналежним чином надано оцінку доводам, з якими позивач пов`язував виникнення обставин, що можуть утруднити виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог, що призвело до порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі №922/3982/23 слід скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" про забезпечення позову (вх. № 29331/23 від 27.10.2023) відмовити у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст. 275, п.4 ч.1 ст. 277, ст. ст. 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" (вх. 2367Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі №922/3982/23 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2023 у справі №922/3982/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" про забезпечення позову (вх. № 29331/23 від 27.10.2023) відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінмаш" (вул. Отакара Яроша, 9А, оф. 53, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61045; код юридичної особи 39826874) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гіпромаш" (вул. Академіка Павлова, 120Ж, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61054; код юридичної особи 38681527) судові витрати за подання апеляційної скарги в сумі 2 684,00грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 12.12.2023

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко