ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1936/23

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дорожній випробувально-технічний центр»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК РЕМ-БУД»

прo стягнення 1 088 744,73 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: Загребельний М.С.

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дорожній випробувально-технічний центр» (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК РЕМ-БУД» (надалі - відповідач) прo стягнення 1 088 744,73 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2023 року відкрито провадження у справі № 911/1936/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.08.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 24.07.2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 20.07.2023 року та заява б/н від 20.07.2023 року про залишення позову без розгляду з підстав відсутності у представника позивача повноважень на підписання позовної заяви. Відповідну заяву відхилено судом.

До канцелярії Господарського суду Київської області 01.08.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 31.07.2023 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 21.08.2023 року від відповідача надійшли заперечення на відзив, в яких він просить суд залишити позов без розгляду. Відповідне клопотання відхилено судом як необґрунтоване та безпідставне.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.08.2023 року продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 14.09.2023 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.09.2023 року закрито підготовче провадження у справі № 911/1936/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.10.2023 року.

У судовому засіданні 05.10.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача у судове засідання не з`явився. Розгляд справи відкладався на 26.10.2023 року.

В судовому засіданні 26.10.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача в судове засідання не з`явився, в ході розгляду спору подав заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 26.10.2023 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між ТОВ «НВП «ДВТЦ» (Виконавець) та ТОВ «АМК РЕМ-БУД» (Замовник) був укладений Договір № 30-03-21 від 30.03.2021 року (далі - Договір) відповідно до якого, Виконавець зобов`язався надати послуги: Визначення властивостей матеріалів, асфальтобетонів, передбачених при наданні послуг та транспортно-експлуатаційних показників автомобільних доріг (коефіцієнт рівності, коефіцієнт ущільнення, коефіцієнт зачеплення, коефіцієнт світлоповертання та яскравості розмітки), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Відповідно до пункту 3.2 Договору оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в 5-ти денний термін після підписання Замовником актів наданих послуг.

На виконання умов Договору Виконавцем були належним чином надані послуги, надання яких зафіксовано шляхом підписання Сторонами відповідних Актів по Договору

Надання послуг по Договору підтверджується наступними Актами: № 1 від 09.06.2021 р. на 52 500,00 грн.; № 2 від 30.06.2021 р. на 22 500,00 грн.; № 3 від 06.07.2021 р. на 67 500,00 грн.; № 4 від 09.07.2021 р. на 52 500,00 грн.; № 5 від 09.07.2021 р. на 15 000,00 грн.; № 6 від 19.07.2021 р. на 120 000,00 грн.; № 7 від 27.07.2021 р. на 15 000.00 грн.; № 8 від 04.08.2021 р. на 90 000,00 грн.; Акт № 9 від 18.08.2021 р. на 30 000,00 грн.; № 10 від 31.08.2021 р. на 97 500,00 грн.; № 11 від 31.08.2021 р. на 30 000,00 грн.; № 12 від 31.08.2021 р. на 67 500,00 грн.; № 13 від 30.09.2021 р. на 16 750,00 грн.; № 14 від 07.09.2021 р. на 60 000.00 грн.; № 15 від 24.09.2021р. на 60 000,00 грн.; № 16 від 31.10.2021 р. на 58 500,00 грн.; № 17 від 31.10.2021р. на 45 000,00 грн.; № 18 від 31.10.2021р. на 64 000,00 грн.; № 19 від 23.10.2021 р. на 137 750,00 грн.; № 20 від 30.11.2021 р. на 292 500,00 грн.; № 21 від 12.11.2021 р. на 19 000,00 грн.; № 22 від 15.11.2021 р. на 80 000,00 грн.; № 23 від 29.11.2021 р. на 127 000,00 грн.

Вказані Акти належним чином оформлені тa підписані повноважними представниками Виконавця та Замовника. Актами, також засвідчено, що послуги надані відповідно до вимог Замовника та в зазначений термін, Виконавець та Замовник один до одного щодо надання послуг претензій не мають.

Усього Виконавцем у 2021 році по Договору надано Замовнику послуг на 1 635 500,00 грн. без ПДВ.

На рахунок Виконавця від Замовника за надані по Договору у 2021 році послуги надійшла оплата усього на 1 085 750,00 грн. без ПДВ.

Тобто, Виконавець у строк передбачений Договором не оплатив у повному обсязі отримані послуги, чим допустив порушення пункту 3.2. Договору. Таким чином, за відповідачем утворилась прострочена заборгованість у сумі 549 750,00 грн. за надані послуги по Договору, про стягнення якої заявлено у позові.

Наявність зазначеної заборгованості додатково підтверджується Сторонами Актом звірки взаємних розрахунків за 2021 рік, підписаним сторонами.

Відповідно до пункту 5.1. Договору за невиконання Замовником обов`язків по оплаті наданих послуг, Замовник перераховує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасної сплати за кожний день затримки платежу.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача 337 139,84 грн. пені, яка нарахована по кожному акту в залежності від настання строку оплати на заборгованість в сумі 549 750,00 грн. за загальний період з 06.12.2021 року по 15.06.2023 року.

Також на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 176 686,88 грн. інфляційних та 25 168,01 грн. 3% річних на заборгованість 549 750,00 грн. за період з 06.12.2021 року по 15.06.2023 року.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача надсилалась претензія щодо сплати заборгованості за Договором № 30-03-21 від 30.03.2021 року, у відповідь на яку відповідач просив реструктуризувати заборгованість, на що позивач не погодився.

Відповідач подав відзив, в якому посилався на недоліки в оформленні та поданні позовної заяви, неналежність оформлення доказів, у зв`язку з чим просив залишити позов без розгляду. По суті позовних вимог відповідач заперечень не надав, натомість у відзиві підтвердив наявність обов`язку з оплати послуг за Договором, щодо поважності причин несплати чи прострочення пояснень не надав.

Позивач у відповіді на відзив надав спростування тверджень відповідача стосовно відсутності у представника позивача адвоката Кравцова І.В. повноважень представляти інтереси підприємства у суді. Докази подані до суду в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи підтверджується існування простроченої заборгованості відповідача за послуги за Договором в загальній сумі 549 750,00 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Таким чином, позовні вимоги у відповідній частині стягнення з відповідача 549 750,00 грн. основної заборгованості за надані послуги за Договором обґрунтовані, доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 5.1. Договору за невиконання Замовником обов`язків по оплаті наданих послуг, Замовник перераховує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасної сплати за кожний день затримки платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої су ми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 337 139,84 грн. пені, 176 686,88 грн. інфляційних та 25 168,01 грн. 3% річних, нарахованих на прострочені суми за фактичні періоди прострочення, відповідають фактичним обставинам справи і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як визначено ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі в сумі 16 331,18 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дорожній випробувально-технічний центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК РЕМ-БУД» прo стягнення 1 088 744,73 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АМК РЕМ-БУД» (07351, Київська область, Вишгородський район, село Синяк, вулиця Київська, будинок 66, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дорожній випробувально-технічний центр» (36038, місто Полтава, вулиця Олеся Гончара, будинок 19А, ) 549 750,00 грн. основного боргу, 337 139,84 грн. пені, 176 686,88 грн. інфляційних, 25 168,01 грн. 3% річних та 16 331,18 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 12.12.2023 року