ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2023 р. Справа№ 910/11186/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Шапрана В.В.

Євсікова О.О.

розглянувши у письмовому проваджені матеріали справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Антіпа"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023

у справі № 910/11186/20 (суддя - Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антіпа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор"

про стягнення 241 957,62 грн. матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Антіпа" (далі - позивач, ТОВ "Антіпа", скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" (далі - відповідач, ТОВ "Бізнес-центр "Навігатор") про стягнення 241 957,62 грн. матеріальних збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з підстав виникнення пожежі в офісній будівлі відповідача було пошкоджено майно позивача, яке перебувало в орендованому Товариством з обмеженою відповідальністю "Антіпа" у Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" приміщенні, та було пошкоджено безпосередньо приміщення з вчиненими позивачем невід`ємними поліпшеннями.

Короткий зміст оскаржуваних рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався відсутністю належних і допустимих доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, вини саме відповідача у заподіянні шкоди позивачу, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення завданих позивачу збитків з відповідача, не можуть бути задоволені судом.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Антіпа" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Антіпа" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" про відшкодування збитків та прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю позовні вимоги. Судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі позивач зазначає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а також рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, тому на думку позивача, зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що дії чи бездіяльність позивача не є причиною виникнення пожежі, дана пожежа сталася в зоні відповідальності відповідача, тому саме власник несе тягар відповідальності перед іншими особами.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги висновки експерта щодо початку горіння саме в перекритті з боку приміщення першого поверху - зони відповідальності власника.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

07.08.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до відсутності вини відповідача у виникненні пожежі та, відповідно, підстав для відшкодування позивачу збитків.

Зокрема відповідач вказує, що позивачем здійснювалися ремонтні роботи в приміщенні, зокрема, в перекритті між першим та другим поверхами, і пожежа виникла саме в цьому перекритті через тиждень після завершення робіт. За доводами відповідача, саме позивачем було порушено вимоги Правил пожежної безпеки в Україні, зокрема, при виконанні ремонтних робіт та підключенні обладнання (повітряні компресори) з перевантаженням електромережі.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 справу № 910/11186/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Ткаченко Б.О., суддів: Євсікова О.О., Шапрана В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновлено скаржнику пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20. Відкрито провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Антіпа" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Витребувано невідкладно матеріали справи № 910/11186/20 з суду першої інстанції. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справ №910/11186/20 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Антіпа" на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" договору №20/2-в оренди нерухомого майна від 20.04.2013, здійснювало свою господарську діяльність (стоматологія) у приміщенні площею 69 кв. м. на 2 поверсі будівлі по вул. Воровського (в подальшому перейменована на Бульварно-Кудрявську), 35 у місті Києві.

07.02.2018 у будівлі ТОВ "Бізнес-центр "Навігатор" за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 35, відбулася пожежа, в результаті якої було пошкоджено приміщення та майно (медичне обладнання та матеріали) ТОВ "Антіпа", розташовані на другому поверсі цієї будівлі.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Антіпа" вказує, що пожежа виникла у місці розташування апаратів струмозахисту тимчасової електромережі, найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі на першому поверсі офісної будівлі є коротке замикання в електромережі внаслідок порушення Правил пожежної безпеки в Україні, тож відповідач, як власник будівлі та особа, відповідальна за стан комунікацій, зобов`язаний відшкодувати позивачу збитки, завдані пожежею.

Так, внаслідок пожежі було пошкоджене приміщення на першому поверсі, а також перекриття між першим і другим поверхами. При гасінні пожежі було пошкоджено обладнання і саме приміщення на другому поверсі, яке було в користуванні ТОВ "Антіпа". Медичне обладнання вийшло з ладу і є непридатним для подальшого використання, також було пошкодженого ряд медичних матеріалів, придбаних позивачем для надання стоматологічних послуг.

Подальше використання орендованого приміщення не було можливим, тож орендоване приміщення було повернуто орендодавцю за актом від 01.06.2019.

При цьому ТОВ "Антіпа" до пожежі здійснило ремонт орендованого приміщення (невід`ємні поліпшення) на суму 50 157,43 грн. (будівельні роботи) та на суму 72 263,15 грн. (будівельні матеріали).

Оскільки подальше використання зроблених невід`ємних поліпшень через пошкодження пожежею, наслідками гасіння і утвореними пошкодженнями не є можливим і подальша оренда приміщення припинена, то такі витрати, понесенні позивачем, а також вартість пошкодженого стоматологічного обладнання повинні бути відшкодовано власником будівлі (відповідачем), який є відповідальною особою за стан будівлі в цілому і за виникнення пожежі в приміщенні на першому поверсі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийняті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

За статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. ст. 322, 23 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач, як власник будівлі, відповідальний за її стан, у тому числі, стан відповідних інженерних мереж та зобов`язаний утримувати такі мережі в належному стані.

За приписами статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до наведених положень чинного законодавства для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди, необхідною є наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірні дії або бездіяльність особи; завдання шкоди та її розмір; безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою; вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У той же час саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Як встановлено статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Частиною 3 статті 98 ГПК України визначено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно з частиною 1 статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Колегією суддів встановлено, що позивачем до позовної заяви на підтвердження наявності підстав для стягнення збитків з відповідача було надано, зокрема, Акт про пожежу, довідку про пожежу, технічний висновок №19 щодо встановлення причини пожежі.

Відповідачем, у свою чергу, на підтвердження відсутності його вини у виникненні пожежі надано до суду, зокрема, технічний висновок №48 щодо встановлення причини пожежі, висновок експертного дослідження №1170/18-21 від 27.03.2018 за результатами проведення пожежно-технічного дослідження, складений Вінницьким відділенням КНДІСЕ МЮ України.

З огляду на зміст наданих позивачем та відповідачем доказів на підтвердження їх доводів, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що для об`єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання в сфері дослідження обставини пожежі, яка мала місце 07.02.2018 близько 18:35 год. в офісній будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 35.

У зв`язку з цим ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 у справі № 910/11186/20 було призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлено питання:

- Які підстави (причини) виникнення пожежі, яка мала місце 07.02.2018 близько 18:35 год. в офісній будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,35?

- Де виник осередок та які джерела запалювання пожежі, яка мала місце 07.02.2018 близько 18:35 год. в офісній будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,35?

- Які шляхи розповсюдження пожежі, яка мала місце 07.02.2018 близько 18:35 год. в офісній будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,35?

- Чи стала пожежа (яка мала місце 07.02.2018 близько 18:35 год. в офісній будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Навігатор" за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,35) наслідком порушення Правил пожежної безпеки в Україні? Якщо так, то яких саме положень Правил пожежної безпеки в Україні?

За результатом проведеного дослідження відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 у даній справі, Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз надано висновок експерта за результатами проведення судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №10957/21-46 від 24.10.2022, у якому судовим експертом зроблено такі висновки:

1. За результатами дослідження наданих матеріалів справи встановлено, що причину пожежі, яка відбулася 07.02.2018 в будівлі ТОВ "Бізнес-центр "Навігатор", розташованій за адресою: м. Київ, вул. Бульварно- Кудрявська, 35, на момент виконання експертизи, встановити не видається за можливе;

2. Осередок пожежі, що виникла 07.02.2018 в будівлі, яка належить ТОВ "Бізнес-центр "Навігатор", розташованій за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 35, знаходився на поверхні горючих конструкцій міжповерхового перекриття між першим та другим поверхом з боку приміщення першого поверху та всередині зазначеного перекриття під полом підсобного приміщення другого поверху, яке орендувало ТОВ "Антіпа".

3. Після виникнення процесу горіння в осередку пожежі, полум`я розповсюджувалось у внутрішньому просторі міжповерхового перекриття по горючих будівельних конструкціях (деревина, полімерні матеріали трубопроводу водогону та елементів електричної мережі (ізоляція проводів, гофрошланги тощо).

4. Зважаючи на те, що причина пожежі, яка виникла 07.02.2018 в будівлі, яка належить ТОВ "Бізнес-центр "Навігатор", розташованій за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 35, не встановлена, вирішити питання щодо того, чи відбулася зазначена пожежа в результаті недотримання Правил пожежної безпеки в Україні, також не можливо.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Надаючи правову оцінку висновку експерта за результатами проведення судової пожежно-технічної та електротехнічної експертизи №10957/21-46 від 24.10.2022, колегія суддів зазначає, що він складений кваліфікованим судовим експертом відповідно до вимог Закону України "Про судову експертизу", такий висновок містить докладний опис проведеного дослідження та обґрунтовані, чіткі висновки з поставлених запитань; жодних доказів наявності обставин, які б свідчили про необґрунтованість, неправильність висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи, до матеріалів справи не надано; даний висновок узгоджується з іншими наявними у матеріалах справи доказами. У зв`язку з викладеним, вказаний висновок являється належним і допустимим доказом у даній справі.

Дослідивши зібрані в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності в даному випадку таких елементів складу цивільного правопорушення, як: протиправна поведінка відповідача, вина саме відповідача у заподіянні шкоди позивачу, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою.

Колегією суддів також враховано надання позивачем належних доказів на підтвердження факту понесення ним збитків та її розміру в частині вартості невід`ємних поліпшень орендованого приміщення та вартості пошкодженого обладнання (висновок експертного дослідження №06-05/19 від 25.05.2019).

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що позивач протягом тривалого часу (4 роки та 9 місяців) користувався на умовах оренди вищезазначеним приміщенням, не втручаючись в міжповерхове перекриття та систему електромережі, що знаходилась в ньому, і лише після проведення скаржником ремонтних робіт згідно Акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2018 року (Форма №КБ-2В), а саме через один тиждень після їх завершення сталася пожежа, яка мала місце 07.02.2018, а тому стверджувати в даний момент, що пожежа виникла саме з вини відповідача не вбачається за можливе, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів констатує про відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження протиправної поведінки відповідача, вини саме відповідача у заподіянні шкоди позивачу, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Антіпа" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20 - залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 11.05.2023 у справі № 910/11186/20.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Антіпа".

5. Матеріали справи № 910/11186/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Шапран

О.О. Євсіков