ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року

м. Черкаси

Справа № 925/949/23

за позовом Фізичної особи-підприємця Попудрібка Віталія Борисовича

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "УКРГАЗБАНК"

про стягнення 555512,83 грн

Представники учасників справи:

Позивач: Чакалов А.К. , адвокат;

Відповідач: Стадник П.В.

Секретар судового засідання Жежель А.В.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників справи.

1.1. 12.07.2023 Фізична особа-підприємець Попудрібко Віталій Борисович звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "УКРГАЗБАНК".

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення 555512,83 грн.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що відповідач неналежно виконав зобов`язання з виконання договору на послуги з інкасації валютних цінностей і зарахування таких коштів на рахунок позивача. Внаслідок неналежного виконання зобов`язання з інкасації коштів відповідач набув належні позивачу кошти без достатньої правової підстави.

1.4. 14.07.2023 суддя ухвалив залишити позовну заяву без руху, установив Фізичній особі-підприємцю Попудрібку Віталію Борисовичу строк та спосіб для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху документу, що підтверджує сплату до Державного бюджету України судового збору у у розмірі 8332,69 грн за майновою вимогою.

1.5. 24.07.2023 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків та надав документ, що підтверджує сплату до Державного бюджету України судового збору у розмірі 8332,69 грн за вимогою майнового характеру (а.с. 46).

1.6. Відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

1.7. У пункті 1.1 договору на послуги з інкасації від 27.12.2017 №50906/05-74 сторони передбачили, що місцем виконання договору є м. Черкаси і визначили перелік магазинів, де проводиться інкасація.

1.8. Враховуючи місце виконання договору у м. Черкаси, спір підсудний Господарському суду Черкаської області.

1.9. 25.07.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/949/23, ухвалив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 09 год. 00 хв. 05.09.2023.

1.10. Ухвалу суду від 25.07.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу та відповідачу - електронною поштою, яку 25.07.2023 доставлено до їх електронних скриньок (а.с. 53-54), відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місцезнаходження відповідача, який 31.08.2023 вручено відповідачу (а. с. 64).

1.11. 07.08.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 65-68), якому просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що 28.07.2020 позивач звернувся до Черкаської обласної дирекції АБ "УКРГАЗБАНК" з листом, у якому вказав, що за результатами перевірки внутрішніх касових та бухгалтерських документів, а також документів наданих банком, виявлено, що 22.06.2020 інкасаторами АБ "УКРГАЗБАНК" під час ранкової інкасації інкасовано готівкову виручку з роздрібних магазинів ФОП Попудрібко В. Б. на загальну суму 161061,50 грн та під час обідньої інкасації інкасовано 886324,33 грн. При перевірці касових документів встановлено, що за наслідком вказаних інкасацій, цього дня до каси ФОП Попудрібко В.Б. внесено готівкову виручку лише у розмірі 491873,00 грн, що підтверджується записом до касової книги за 22.06.2020, який посвідчений касиром ОСОБА_3 . Тобто, у позивача фактично є нестача грошових коштів на загальну суму 555512,83 грн. Позивач просив відповідача провести власну перевірку та про її результати повідомити його письмово. 07.06.2022 Черкаська обласна дирекція АБ "УКРГАЗБАНК" надіслала лист-відповідь №509/261/22 на адвокатський запит, у якому зазначала, що згідно з п.2.1.1 договору №50906/05-74 на послуги з інкасації від 27.12.2017 виконавець зобов`язаний здійснювати приймання, доставку і здавання валютних цінностей до каси виконавця в інкасаторських сумках (мішках). Службовою перевіркою відповідач встановив, що нестача грошових коштів у касі підприємства виникла у результаті доставки грошових коштів з магазинів до офісу ФОП Попудрібко В.Б. , а не до банку, як передбачено умовами договору. Даний факт підтверджено поясненнями інкасаторів та заявою ФОП Попудрібко від 27.07.2020. АБ "УКРГАЗБАНК", як сторона договору, не зберігає документів, які не передбачені умовами договору. Вимога про доставку сумок з грошовою виручкою з магазинів позивача до офісу ініційована безпосередньо самим замовником, що підтверджується: фотокопіями супровідних відомостей за №19/48, №19/28, №19/43, де у графі "Для зарахування на рахунок" прописано "офіс"; журналом обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та порожніх сумок, де зазначено, що касир Мазур прийняла відповідні сумки. У листі №267/21В від 08 квітня 2021 року ФОП Попудрібко В.Б. просив внести зміни у графік інкасації валютних цінностей, а саме здійснювати доставку проінкасованих валютних цінностей у головний офіс торгової мережі "Абсолют" (м. Черкаси, вул. Добровольського, буд. 1/8) щопонеділка. 01 вересня 2021 року сторони уклали додаткову угоду №3 до договору, у якій ствердили про відсутність претензій сторін до виконання попередніх умов договору. Позивач не пояснює, яким чином, згідно з журналу обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та порожніх сумок від 22 червня 2020 року, де вказано 15 сумок, частина сумок/мішків за №19/28; №19/25; №19/43; №19/105; №19/97; №19/86; №19/88 не отримана. А відносно інших сумок/мішків за №19/40, 19/35, 19/30, 19/15, 19/44, 19/103, 19/91, 19/93 у позивача до відповідача претензій не має. Щодо сумки/мішка за №19/48, то остання зазначена у журналі обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та порожніх сумок від 22 червня 2020 року, яка прийнята касиром Мазур о 09 год. 05 хв. Позивач не додав належних доказів оформлення учасниками правовідносин документації у сфері руху грошей, операцій з приймання готівки для подальшого її переказу фінансовими установами, правил вилучення та інкасації готівки тощо. Позивач не подав докази, які б доводили факт належності позивачу коштів саме у заявленому ним розмірі. Відповідно до п. 29 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017, приймання одержаної з банку готівки в касу та видача готівки з каси для здавання її до банку оформляються відповідними касовими ордерами (прибутковим або видатковим) з відображенням такої касової операції в касовій книзі. Вилучення готівки з місця здійснення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або РК для здавання її до банку оформляється відповідними чеками РРО із виконанням операції "службова видача". Тобто, позивач не довів належними документами факту передачі інкасаторам саме грошових коштів у розмірі заявленому у позовній заяві.

1.12. У підготовче судове засідання 05.09.2023 з`явились представник позивача адвокат Чакалов А.К. та представник відповідача Стадник П.В.

1.13. 05.09.2023 суд ухвалив оголосити перерву у підготовчому засіданні до 10 год. 00 хв. 13.09.2023, про що учасники справи, які з`явилися у підготовче засідання, повідомлені під розписку (а.с. 89).

1.14. У підготовче судове засідання 13.09.2023 з`явились представник позивача адвокат Чакалов А.К. та представник відповідача Стадник П.В.

1.15. 13.09.2023 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 20.09.2023 на 11 год. 00 хв., про що учасники справи, які з`явилися у підготовче засідання, повідомлені під розписку (а.с. 95).

1.16. 19.09.2023 позивач подав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 101-102).

1.17. 20.09.2023 відповідач подав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 107).

1.18. У судове засідання 20.09.2023 представники сторін не з`явилися.

1.19. 20.09.2023 суд ухвалив відкласти розгляд справи на 17.10.2023 на 11 год. 00 хв.

1.20. У судове засідання 17.10.2023 з`явились представник позивача адвокат Чакалов А.К. та представник відповідача Стадник П.В.

1.21. Представник позивача адвокат Чакалов А.К. у судовому засіданні просив суд позов задовольнити повністю. На запитання суду адвокат Чакалов А.К. пояснив, що сумки відповідач отримав, але не доставив позивачу, втрати сумок не зафіксовано.

1.22. Представник відповідача Стадник П.В. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. На запитання адвоката Чакалова А.К. представник Стадник П.В. відповів, що сумки відповідачем отримані, але чи саме дані сумки йому невідомо. На сумках номери присвоює банк. За кожним підприємством закріплюється певна кількість сумок. Втрата сумок не зафіксована.

1.23. 17.10.2023 суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 14 год. 00 хв. 08.11.2023, про що учасники справи, які з`явилися у судове засідання, повідомлені під розписку (а.с. 113).

1.24. 06.11.2023 відповідач подав до суду пояснення (а.с. 118, 120), у яких зазначив, що між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як невикористаний аванс, набуті відповідачем за наявності правової підстави, їх не може бути витребувано відповідно до статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення. Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до спірних правовідносин частини 1 статті 1212 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07.06.2017 у справі №923/1233/15, постановах Вищого господарського суду України від 10.01.2017 у справі №910/10029/16, від 04.07.2017 у справі №925/1361/16. Відповідно до п.5.3 договору №50906/05-74 на послуги з інкасації від 27.12.2017 у разі витрати інкасаторами сумки з валютними цінностями, а також прийняття сумки з дефектами, в якій виявиться недостача валютних цінностей, виконавець несе матеріальну відповідальність перед замовником згідно з чинним законодавством України в розмірі зазначеному в копії супровідної відомості, що залишиться у здавача валютних цінностей, але не вище фактичного розміру втрати цінностей. Інкасаторські сумки за номерами: №19/48 від 20.06.2020; №19/28 від 22.06.2020; №19/25 від 22.06.2020; №19/43 від 22.06.2020;№19/105 від 22.06.2020; №19/97 від 22.06.2020; №19/86 від 22.06.2020; №19/88 від 22.06.2020 не втрачені та не зафіксовані з дефектами. Не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.

1.25. 08.11.2023 позивач подав до суду супровідний лист (а.с. 122), у якому просив приєднати до матеріалів справи копію договору №50906/05-74 на послуги з інкасації від 27.12.2017 (а.с. 123-125), копію додаткової угоди від 01.11.2020 №1 до договору №50906/05-74 на послуги з інкасації від 27.12.2017 (а.с. 127), копію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 у справі №904/5977/14 (а.с. 128-130), копію постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 19.10.2023 у справі №922/206/23 (а.с. 131-139).

1.26. У судове засідання 08.11.2023 з`явились представник позивача адвокат Чакалов А.К. та представник відповідача Стадник П.В.

1.27. Представник позивача адвокат Чакалов А.К. у судовому засіданні пояснив, що сумки відповідачем прийняті, але в касу не надійшли. Сумки з грошима повинні були доставити до банку і переказати на рахунок позивача.

1.28. 08.11.2023 суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 14 год. 00 хв. 15.11.2023 через оголошення повітряної тривоги на всій території Черкаської області, про що учасники справи, які з`явилися у судове засідання, повідомлені під розписку (а.с. 140).

1.29. 09.11.2023 відповідач подав до суду пояснення (а.с. 145), у яких зазначив, що під час розгляду справи виникло питання чи були втрачені інкасаторські сумки за номерами: №19/48; №19/28; №19/25; №19/43; №19/105; №19/97; №19/86; №19/88? Як відповідає обставинам справи та фактично визнається сторонами, вище вказані інкасаторські сумки не були втрачені. На підтвердження відповідач надав суду належно завірені копії журналу обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та порожніх сумок (далі - журнал): журнал від 09.07.2020, де в п. 19 прийнята сумка за №19/48; журнал від 22.07.2020 року в п.4 прийняті сумки за №19/86, в п. 5 сумка за №19/88; в п. 24 сумка за №19/28; журнал від 24.07.2020, де в п.22 прийнята сумка за №19/43; журнал від 28.07.2020, де в п.26 прийнята сумка за №19/25; журнал від 29.07.2020, де в п.11 прийнята сумка за №19/97; журнал від 23.07.2020, де в п.8 прийнята сумка за №19/105 (а.с. 146-151). 08.11.2023 представнику позивача вручено належно завірені копії вище вказаних журналів, що підтверджує розпискою на вказаних журналах.

1.30. У судове засідання 15.11.2023 з`явились представник позивача адвокат Чакалов А.К. та представник відповідача Стадник П.В.

1.31. 15.11.2023 суд ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 11 год. 30 хв. 27.11.2023, про що учасники справи, які з`явилися у судове засідання, повідомлені під розписку (а.с. 152).

1.32. У судове засідання 27.11.2023 з`явились представник позивача адвокат Чакалов А.К. та представник відповідача Стадник П.В.

1.33. Представник позивача адвокат Чакалов А.К. у судовому засіданні просив суд позов задовольнити повністю.

1.34. Представник відповідача Стадник П.В. у судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

1.35. 27.11.2023 суд завершив розгляд справи по суті та видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

1.36. Керуючись частиною 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення суду у справі №925/949/23.

Вислухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення 555512,83 грн.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг з інкасації валютних цінностей та набуття відповідачем 555512,83 грн без достатньої правової підстави.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у справі є обставини виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору; зміст зобов`язання; обставини виконання зобов`язання сторонами; набуття відповідачем майна (коштів) та їх розмір без достатньої правової підстави; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування, позивач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.1.1. 27.12.2017 ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" (виконавець) в особі Черкаської обласної дирекції АБ "УКРГАЗБАНК" та Фізична особа-підприємець Попудрібко Віталій Борисович (замовник) уклали договір №50906/05-74 на послуги з інкасації (а.с. 8-12, 123-125), згідно з п.1.1 якого на умовах договору виконавець власними силами і засобами в зазначені дні та години проводить інкасацію валютних цінностей у замовника (далі-послуги) за адресами, вказаними у даному пункті.

Відповідно до істотних умов договору сторони передбачили:

п. 1.2 - виконавець доставляє валютні цінності до власної каси, здійснює перерахування і забезпечує їх своєчасний переказ, не пізніше наступного після інкасації банківського дня на рахунок замовника № НОМЕР_1 , відкритий в АБ "УКРГАЗБАНК", код банку 320478, або на рахунок ЗАМОВНИКА № НОМЕР_2 , відкритий в АБ "ОЩАДБАНК", код банку 354507, , а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги у визначених договором розмірах і термінах (строках) та виконані інші свої зобов`язання, визначені договором, в повному обсязі;

п. 2.1.1 - виконавець зобов`язується здійснювати приймання, доставку і здавання валютних цінностей до каси виконавця в інкасаторських сумках (мішках);

п. 2.1.2 - інкасація валютних цінностей виконавцем проводиться шляхом приймання інкасаторами сумок з валютними цінностями безпосередньо в касі замовника за адресою, в дні та години, зазначені в п.1.1. цього договору;

п. 2.2.8 - порядок інкасації валют них цінностей, передбачений цим договором, сторонам відомий і є для них обов`язковим. Будь-які зміни повинні бути погоджені сторонами не пізніше як за 5 банківських днів до настання змін, шляхом укладання договору про внесення змін та доповнень до цього договору;

п. 3.1 - при підготовці для здавання сумки з валютними цінностями, замовник перераховуй банкноти і монети, розсортовує їх за номіналами на придатні і зношені, керуючись при цьому, ознаками і порядком визначення платоспроможності банкнот і монет, установленими нормативно правовими актами Національного банку України, обв`язує банкноти і вкладає в сумку, монети вкладає в мішечки для монет. Не дозволяється проводити обандеролювання або обв`язку банкнот у корінці по 100 аркушів, із зазначенням кількості аркушів і суми вкладених валютних цінностей;

п. 3.2 - перед вкладанням в сумку валютних цінностей, її здавач заповнює супровідні документи до сумки з валютними цінностями (супровідну відомість, накладну і копію супровідної відомості) до кожної сумки і підписує кожний примірник, потім вкладає перший примірник супровідної відомості в сумку з готівкою, опломбовує її і здає разом з накладною інкасатору тільки після перевірки службового посвідчення з фотокарткою, пред`явлення доручення на право приймання інкасатором виручки, а також явочної картки (всі документи повинні бути оригінальними і скріплені печаткою виконавця). Після цього здавач замовника звіряє підпис інкасатора на копії супровідної відомості із зразком його підпису на службовому посвідченні і дорученні, перевіряє наявність печатки маршруту інкасації на копії супровідної відомості та одержує від інкасатора порожню сумку, закріплену за ним замовником.

п. 5.1 - відповідальність виконавця перед замовником за цілісність сумки починається з моменту прийняття її в установленому порядку інкасаторами від здавача валютних цінностей та закінчується після переказу валютних цінностей на поточній рахунок замовника;

п. 5.3 - у разі втрати інкасаторами сумки з валютними цінностями, а також прийняття сумки з дефектами, в якій виявиться недостача валютних цінностей, виконавець несе матеріальну відповідальність перед замовником згідно з чинним законодавством України в розмірі, зазначеному в копії супровідної відомості, що залишається у здавача валютних цінностей, але не вище фактичного розміру втрати цінностей.

3.1.2. 20 та 22.06.2020 року відповідач передав позивачу мішки з грошовими коштами в сумі 555512,83 грн, що підтверджується копіями супровідних відомостей до сумок з грошовою виручкою: №19/48 від 20.06.2020 на суму 62100,00 грн; №19/28 від 22.06.2020 на суму 48400,00 грн; №19/25 від 22.06.2020 на суму 67500,00 грн; №19/43 від 22.06.2020 на суму 112900,00 грн; №19/105 від 22.06.2020 на суму 78212,83 грн; №19/97 від 22.06.2020 на суму 41600,00 грн; №19/86 від 22.06.2020 на суму 27700,00 грн; №19/88 від 22.06.2020 на суму 117100,00 грн (а.с. 13-20).

3.1.3. 27.07.2020 позивач звернувся до відповідача з листом (а.с. 24-25), у якому просив невідкладно провести власну перевірку за фактами нестачі коштів на загальну суму 555512,83 грн та про її результати повідомити письмово позивача.

3.1.4. 01.11.2020 сторони підписали додаткову угоду №1 (а.с. 127) до договору №50906/05-74 на послуги з інкасації від 27.12.2017, у якій домовилися про наступне:

п.1 - викласти п. 4.1 Розділу 4 "Розрахунки та порядок сплати за послуги" до договору в новій редакції: "4.1. Вартість надання послуг виконавцем визначається тарифом, який встановлюється у розмірі 30800,00 грн (тридцять тисяч вісімсот гривень 00 коп.) без ПДВ, за кожний звітний місяць (період з 01-го по останнє число кожного календарного місяця). Послуги не є об`єктом оподаткування ПДВ згідно п.п. 196.1.5 п. 196.1 ст. 196 Податкового кодексу України;

п.2 - виконавець здійснює інкасацію валютних цінностей замовника згідно з п.4.1 договору з 01.11.2020;

п.3 - всі інші пункти договору не змінені цією додатковою угодою №1, зберігають для сторін свою юридичну силу;

п.4 - ця додаткова угода №1 укладена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

3.1.5. 18.12.2020 позивач надіслав відповідачу вимогу про відшкодування завданих збитків від 10.12.2020 №10/12 (а.с. 26-27), у якій просив у семиденний строк з дня отримання даної вимоги відшкодувати позивачу збитки, завдані внаслідок втрати інкасованих валютних цінностей у розмірі 555512,83 грн, які перерахувати позивачу на рахунок в АТ "Ощадбанк".

3.1.6. 17.01.2022 позивач надіслав відповідачу вимогу (повторну) про відшкодування завданих збитків від 10.01.2022 №10/01 (а.с. 29-30), у якій просив у семиденний строк з дня отримання даної вимоги відшкодувати позивачу збитки, завдані внаслідок втрати інкасованих валютних цінностей у розмірі 555512,83 грн, які перерахувати позивачу на рахунок в АТ "Ощадбанк".

3.1.7. 31.05.2022 адвокат позивача Чакалов Р.К. звернувся до відповідача з адвокатським запитом (а.с. 32-33), у якому просив не пізніше 5 робочих днів з дня отримання даного адвокатського запиту надати інформацію та її документальне підтвердження щодо передачі інкасаторами відповідача 22.06.2020 виручку з роздрібних магазинів позивача, яку інкасовано під час ранкової інкасації на загальну суму 161061,50 грн та під час обідньої інкасації на суму 886324,33 грн, всього на 1047385,84 грн, зокрема та невиключно супровідні відомості та/або накладні до сумок з грошовою виручкою, акти приймання-передачі грошових коштів.

3.1.8. 07.06.2022 відповідач надіслав адвокату позивача Чакалову Ромісу відповідь №509/261/22 (а.с. 34) на адвокатський запит, у якому повідомив, що АБ "УКРГАЗБАНК", як сторона договору, не зберігає документів, які не передбачені умовами договору. Отже, надати інформацію та її документальне підтвердження про передачу інкасаторами відповідача 22.06.2020 виручку з роздрібних магазинів позивача до його офісу на заявлену суму нестачі, відповідач немає можливості. Одночасно повідомив, що здійснюється досудове розслідування за фактом розкрадання 22.06.2020 з офісу позивача коштів у розмірі 555512,83 грн. За результатами досудового розслідування органами досудового розслідування претензій до відповідача не пред`являлось.

3.2 Заперечуючи проти позову, відповідач подав письмові докази, дослідивши які, суд встановив:

3.2.1. Позивач надіслав відповідачу лист-прохання щодо зміни графіку інкасації валютних цінностей №267/21В від 08.04.2021 (а.с. 83), у якому просив внести у графік інкасації валютних цінностей, зокрема здійснювати доставку про інкасованих валютних цінностей в головний офіс торгової мережі "Абсолют" (м. Черкаси, вул. Добровольського, буд. 1/8) щопонеділка. Також позивач просив розглянути можливість такої доставки за попереднім запитом в будь-який інший день.

3.2.2. Інкасаторські сумки, у яких позивач передавав валютні цінності відповідачу, - не втрачені, що підтверджується копіями журналів обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та порожніх сумок (далі - журнал), зокрема: журнал від 09.07.2020, де в п. 19 прийнята сумка за №19/48; журнал від 22.07.2020 року в п.4 прийняті сумки за №19/86, в п. 5 сумка за №19/88; в п. 24 сумка за №19/28; журнал від 24.07.2020, де в п.22 прийнята сумка за №19/43; журнал від 28.07.2020, де в п.26 прийнята сумка за №19/25; журнал від 29.07.2020, де в п.11 прийнята сумка за №19/97; журнал від 23.07.2020, де в п.8 прийнята сумка за №19/105 (а.с. 146-151).

3.3. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.4. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.5. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

3.6. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.7. На підставі поданих сторонами доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані сторонами докази суд визнає належними.

3.8. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.9. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, а відповідач заперечує проти позову сторони подали письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані сторонами отримані з порушенням закону. Докази подані сторонами суд визнає допустимими.

3.10. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.11. Подані сторонами докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані сторонами, суд визнає достовірними.

3.12. Копії поданих позивачем журналів обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та порожніх сумок від 22.06.2020 року (а.с. 21-22), суд визнає неналежними доказами, оскільки на їх підставі не можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Журнали обліку прийнятих сумок і мішків з готівкою та порожніх сумок складаються за участю інкасаторів банку, касира банку, бухгалтера-контролера банку та керівника підрозділу перевезення валютних цінностей та інкасації коштів (черговий інкасатор) банку та підтверджують передання інкасаторами банку сумок та мішків відповідальним працівникам банку для завершення інкасації та переказу коштів клієнту банку. Подані позивачем копії журналів не містять підписів касира банку, бухгалтера-контролера банку та керівника підрозділу перевезення валютних цінностей та інкасації коштів (черговий інкасатор) банку. На підставі поданих позивачем копії журналів не можна встановити обставину виконання договору та передання інкасаторами банку валютних цінностей відповідальним працівникам банку для завершення інкасації та переказу коштів клієнту банку.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.3. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.4. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.5. З огляду на відсутність у справі доказів, які б водночас доводили та спростовували одні й ті ж обставини, суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.6. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.7. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих сторонами, суд, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.5.1 між сторонами виникло майнове господарське зобов`язання на підставі договору на послуги з інкасації №50906/05-74 від 27.12.2017;

4.5.2 на підставі укладеного договору у відповідача виник обов`язок здійснювати інкасацію валютних цінностей з магазинів позивача та доставляти їх до власної каси, здійснювати перерахування і забезпечувати їх своєчасний переказ на рахунок позивача в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" або АТ "Ощадбанк";

4.5.3 20 та 22.06.2022 позивач передав відповідачу у сумках та мішках 1047385,84 грн. Відповідач виконав свої зобов`язання за договором з інкасації частково, переказавши на рахунок позивача 491873,01 грн;

4.5.4 20 та 22.06.2022 інкасатори відповідача не здали до каси відповідача сумки з грошовими коштами в сумі 555512,83 грн, які супроводжувалися супровідними відомостями до сумок з грошовою виручкою: №19/48 від 20.06.2020 на суму 62100,00 грн; №19/28 від 22.06.2020 на суму 48400,00 грн; №19/25 від 22.06.2020 на суму 67500,00 грн; №19/43 від 22.06.2020 на суму 112900,00 грн; №19/105 від 22.06.2020 на суму 78212,83 грн; №19/97 від 22.06.2020 на суму 41600,00 грн; №19/86 від 22.06.2020 на суму 27700,00 грн; №19/88 від 22.06.2020 на суму 117100,00 грн;

4.5.5 розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за договором №50906/05-74 на послуги з інкасації від 27.12.2017 становить 555512,83 грн.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися учасники справи, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першої статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини з надання послуг.

5.8. Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

5.9. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 2 статті 901 Цивільного кодексу України).

5.10. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.11. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.12. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.13. Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.14. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (частина 2 статті 526 Цивільного кодексу України

5.15. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.16. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

5.17. Відповідно до пункту 16 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суб`єкти господарювання здають готівкову виручку (готівку) для переказу на банківські рахунки суб`єктів господарювання до операторів поштового зв`язку, національних операторів та небанківських фінансових установ, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку. Готівкова виручка (готівка) здається суб`єктами господарювання самостійно (у тому числі із застосуванням платіжних пристроїв та через пункти надання фінансових послуг) або через відповідні служби, яким згідно із законодавством надано право на перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів, або через підприємства, які отримали ліцензію Національного банку України на надання банкам послуг з інкасації. Готівкова виручка (готівка) здається для зарахування на будь-який банківський рахунок суб`єкта господарювання на його вибір.

5.18. Документом, що свідчить про здавання виручку до банку та є підтвердженням оприбуткування готівки в касі суб`єктів господарювання, є: 1) квитанція до прибуткового документа банку на внесення готівки, підписана відповідальними особами банку та засвідчена відбитком печатки банку (за потреби); 2) квитанція/чек банкомата чи програмно-технічного комплексу самообслуговування; 3) третій примірник «Копія супровідної відомості до сумки з готівкою», засвідчений підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача (пункт 29 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

5.19. Суд не застосовує до спірних правовідносин норми частини 1 та 2 статті 1212 Цивільного Кодексу України, за змістом якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

5.20. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина 2 статті 1212 Цивільного Кодексу України).

5.21. Відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Такий висновок про застосування норм права наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду 14.12.2021 у справі №643/21744/19.

5.22. Відсутність правової підстави це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдносин і їх юридичному змісту. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічні правові висновки Великої Палати Верховного Суду викладену постановах від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17, від 23 травня2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17.

5.23. Тлумачення статті 1212 Цивільного кодексу України свідчить, що для її застосування необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

5.24. Стаття 1212 Цивільного кодексу України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 29 липня 2019 року у справі №756/3966/17.

5.25. Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

Такий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19

6. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок суду про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

6.1. Передумовою виникнення спору є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору про надання послуг з інкасації валютних цінностей.

6.2. Причиною виникнення спору є невнесення (непередання) інкасаторами відповідача до каси відповідача для переказу на банківський рахунок позивача коштів, отриманих від позивача під час інкасації валютних цінностей.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право та повернути передані відповідачу кошти.

6.4. Правовою підставою позову позивач визначив норми частини 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України, стверджуючи, що відповідач безпідставно набув, зберіг та не повернув позивачу кошти, передані у зв`язку з виконання умов договору про інкасацію валютних цінностей.

6.5. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що під час розгляду справи, суд має керуватись принципом jura novit curia («суд знає закон»). При цьому, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (провадження №12-187гс18), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц (провадження №14-338цс18), від 02.07.2019 року у справі №48/340 (провадження №12-14звг19), від 04.12.2019 у справі №917/1739/17.

6.6. Оскільки договірний характер правовідносин сторін виключає можливість застосування до них судом положень статті 1212 Цивільного кодексу України при ухваленні рішення суду суд, керуючись принципом jura novit curia («суд знає закон»), враховує умови укладеного сторонами договору та застосовує до правовідносин сторін норми Глави 48 Розділу 1 Книги п`ятої «Зобов`язальне право» Цивільного кодексу України, що регулюють умови та порядок виконання зобов`язання.

6.7. На підставі укладеного сторонами договору у відповідача виник обов`язок здійснювати інкасацію валютних цінностей з магазинів позивача та доставляти їх до власної каси, здійснювати перерахування і забезпечувати їх своєчасний переказ на рахунок позивача в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" або АТ "Ощадбанк".

6.8. Умовами укладеного договору сторони передбачили, що перед вкладанням в сумку валютних цінностей, її здавач заповнює супровідні документи до сумки з валютними цінностями (супровідну відомість, накладну і копію супровідної відомості) до кожної сумки і підписує кожний примірник, потім вкладає перший примірник супровідної відомості в сумку з готівкою, опломбовує її і здає разом з накладною інкасатору.

6.9. 20 та 22.06.2022 позивач передав інкасаторам відповідача у сумках та мішках 1047385,84 грн.

6.10. 20 та 22.06.2022 інкасатори відповідача не здали до каси відповідача сумки з грошовими коштами в сумі 555512,83 грн. Відповідач не переказав на банківський рахунок позивача 555512,83 грн.

6.11. Факт здавання виручки відповідачу у сумі 555512,83 грн доведено позивачем копіями третіх примірників «Копія супровідної відомості до сумки з готівкою», засвідчених підписом та відбитком печатки інкасатора-збирача: №19/48 від 20.06.2020 на суму 62100,00 грн; №19/28 від 22.06.2020 на суму 48400,00 грн; №19/25 від 22.06.2020 на суму 67500,00 грн; №19/43 від 22.06.2020 на суму 112900,00 грн; №19/105 від 22.06.2020 на суму 78212,83 грн; №19/97 від 22.06.2020 на суму 41600,00 грн; №19/86 від 22.06.2020 на суму 27700,00 грн; №19/88 від 22.06.2020 на суму 117100,00 грн; Оригінали третіх примірників копій супровідних відомостей оглянуті судом у судовому засіданні.

6.12. Третій примірник копії супровідної відомості до сумки з готівкою є документом, що свідчить про здавання виручки до банку та є підтвердженням оприбуткування готівки в касі суб`єктів господарювання відповідно до пункт 29 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

6.13. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

6.14. Відповідно до пункту 2.2.8 укладеного сторонами договору порядок інкасації валютних цінностей, передбачений договором, сторонам відомий і є для них обов`язковим. Будь-які зміни повинні погодженні сторонами не пізніше як за 5 банківських днів до настання змін, шляхом укладення договору про внесення змін та доповнень до цього договору.

6.15. На час виникнення спірних правовідносин договору про внесення змін до договору сторони не уклали та іншого порядку виконання зобов`язання з інкасації валютних цінностей не погодили.

6.16. Відповідач всупереч погодженому сторонами у договорі порядку та умов виконання зобов`язання не виконав свій обов`язок та не передав до власної каси здані позивачем під час інкасації кошти та не переказав отримані кошти на банківський рахунок позивача.

6.17. Відповідальність відповідача перед позивачем за цілісність сумки починається з моменту прийняття її в установленому порядку інкасаторами від здавача валютних цінностей та закінчується після переказу валютних цінностей на поточній рахунок замовника (п. 5.1. договору).

6.18. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.19. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

6.20. Однією із загальних засад цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

6.21. Передумовою для захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи є наявність такого права або інтересу та порушення або оспорювання їх іншою особою (іншими особами).

6.22. Невиконання відповідачем свого обов`язку у зобов`язанні та не здійснення переказу отриманих від позивача коштів на його банківський рахунок порушує право позивача на вільне володіння своїм майном та позбавляє його права розпорядитися власними коштами.

6.23. Розмір невиконаного грошового зобов`язання відповідача за договором №50906/05-74 на послуги з інкасації від 27.12.2017 становить 555512,83 грн.

6.24. Вимогу позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 555512,83 грн суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належним та ефективним, та доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 8332,69 грн на підставі платіжної інструкції від 17.07.2023 №30024 (а.с. 46).

7.4. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

7.6. Оскільки, позовні вимоги позивача задоволенні повністю, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 8332,69 грн, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 14, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "УКРГАЗБАНК" (ідентифікаційний код: 23697280, адреса місця знаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1) на користь Фізичної особи-підприємця Попудрібка Віталія Борисовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) 555512,83 грн (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот дванадцять гривень 83 копійки), 8332,69 грн (вісім тисяч триста тридцять дві гривні 69 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 07.12.2023.

Суддя А.І. Гладун