УХВАЛА

м. Київ

11.12.2023Справа № 910/17562/23

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши

позовну заяву Головного управління ДПС у Львівській області

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не включення кредиторських вимог позивача як відокремленого підрозділу ДПС України до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит" в повному обсязі;

- зобов`язати відповідача подати відповідні зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів АТ "Банк "Фінанси та Кредит" на затвердження виконавчою дирекцією;

- затвердити зміни до акцептованого реєстру вимог кредиторів у частині включення до нього кредиторських вимог позивача як відокремленого підрозділу ДПС України у розмірі 58 438,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 вказану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- зазначення інформації щодо наявності у позивача або в іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

- зазначення у позовній заяві попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

- надання доказів сплати судового збору за третю вимогу немайнового характеру в розмірі 2 684,00 грн у встановленому порядку (на платіжні реквізити Господарського суду міста Києва).

28.11.2023 позивачем сформовано в системі "Електронний суд" клопотання про відстрочення сплати судового збору та продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, яке 29.11.2023 зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду".

Розглянувши вищезазначене клопотання позивача суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за наявності перелічених умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд звертає увагу, що приписи вказаної норми містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може задовольнити клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 зазначила, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У свою чергу, склад сторін у даній справі та предмет позову не свідчать про наявність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", для задоволення клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Враховуючи встановлений статтею 129 Конституції України принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також положення статей 5, 8 Закону України "Про судовий збір", суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, у тому числі в питанні відстрочення сплати судового збору.

Вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Враховуючи вищенаведене, а також предмет та підстави позову, з огляду на положення статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Щодо продовження строку для усунення недоліків позовної заяви суд зазначає таке.

Частина друга статті 174 Господарського процесуального кодексу України визначає, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника справи може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення із такою заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим, на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником справи процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, суд також не може продовжити строк понад встановлений цим кодексом.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.03.2021 у справі № 922/4208/19.

Виходячи з положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення права заявника на доступ до суду, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви на десять днів з дати вручення копії даної ухвали.

Керуючись статтями 119, 162, 164, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Продовжити Головному управлінню ДПС у Львівській області строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.11.2023 - на 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

4. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.В. Нечай