ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1547/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

секретар судового засідання: Курко Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванченко І.М.;

від відповідача: Чайка О.Ю.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА (04052, місто Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 7-9; );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ОПТ (65482, Одеська обл., Одеський р-н, місто Южне, вул. Іванова, будинок 9);

про стягнення 448 685,76 грн.

1. Суть спору.

14.04.2023 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№1604/23) ТОВ АРОМАТИКА до відповідача ТОВ АВАНГАРД-ОПТ, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, суму основного боргу у розмірі 347 870,86 грн, 52160,68 грн інфляційних втрат, 7797,71 грн процентів річних, 40856,51 грн неустойки та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №406 від 14.06.2021 щодо повної та своєчасної оплати за отриманий товар.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.04.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

08.05.2023 до суду від позивача надійшла заява (вх.№ 15126/23) про усунення недоліків позовної заяви, згідно якої позивачем усунуто встановлені судом недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.05.2023 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.06.2023.

05.06.2023 до суду від ТОВ АРОМАТИКА надійшли клопотання про залучення документів до матеріалів справи, у якому позивач просив суд залучити до матеріалів справи докази спроби укладення мирової угоди (вх. № 18462/23), а також заява про зменшення позовних вимог (вх. №18486/23).

05.06.2023 від ТОВ АВАНГАРД-ОПТ до суду надійшло клопотання про перенесення судового засідання (вх. №18436/23).

У судовому засіданні 05.06.2023 судом, за результатом задоволення клопотання відповідача про перенесення судового засідання, було оголошено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 27.07.2023.

16.06.2023 від ТОВ АРОМАТИКА до суду надійшло клопотання (вх. №19804/23), у якому позивач просив суд залучити до матеріалів справи докази направлення відповідачу копію клопотання ро зменшення розміру позовних вимог.

11.07.2023 до суду від ТОВ АРОМАТИКА надійшло клопотання про участь представника позивач у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №22959/23).

24.07.2023 від ТОВ АВАНГАРД-ОПТ до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 25105/23).

27.08.2023 до суду від ТОВ АВАНГАРД-ОПТ надійшло клопотання про витребування доказів (вх. №25565/23).

У судовому засіданні 28.07.2023 було оголошено ухвалу про протокольній формі про відкладення розгляду справи на 31.08.2023, при цьому судом встановлено строки для надання до суду відповіді на відзив до 09.08.2023, заперечення до 23.08.2023.

14.08.2023 до суду від ТОВ АРОМАТИКА надійшла відповідь на відзив (вх. № 27653/23).

29.08.2023 від ТОВ АВАНГАРД-ОПТ до суду надійшли додаткові письмові пояснення (вх. №29388/23).

31.08.2023 до суду від ТОВ АВАНГАРД-ОПТ надійшло клопотання про перенесення судового засідання (вх. №29746/23).

У судовому засідання 31.08.2023 судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 18.09.2023.

08.09.2023 від ТОВ АВАНГАРД-ОПТ до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. №30976/23).

12.09.2023 до суду від ТОВ АРОМАТИКА надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №31369/23).

Ухвалою суду від 15.09.2023 було задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №31369/23).

У судовому засіданні 18.09.2023 суд оголосив протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження у справі № 916/1547/23 та призначення справи до розгляду по суті в засіданні суду на 16.10.2023.

10.10.2023 до суду від ТОВ АРОМАТИКА надійшли письмові пояснення (вх. №35644/23).

У судовому засідання 16.10.2023 судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 06.11.2023.

30.10.2023 до суду від ТОВ АРОМАТИКА надійшли додаткові письмові пояснення (вх. №35644/23 та вх. №39714/23).

30.10.2023 до суду від ТОВ АВАНГАРД-ОПТ надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №38871/23).

06.11.2023 судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області, про що секретарем судового засідання було складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 07.11.2023 було розгляд справи №916/1547/23 призначено на 20.11.2023.

В судове засідання, призначене на 20.11.2023, з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов у повному обсязі, також з`явився представник відповідача, який заперечував проти позовних вимог.

У судовому 20.11.2023 засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та відкладено складення повного рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА.

Позивач зазначає, що 14 червня 2021 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, був укладений договір поставки №406 (Договір) відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і оплатити товар. Найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість товару, строки поставки узгоджуються сторонами окремо. Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції з поставки товару є первинний документ, а саме - видаткова накладна. Сторони домовились, що первинний документ підтверджує здійснення господарської операції.

Позивач повідомляє, що на виконання умов Договору за видатковими накладними: №15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, № 16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, № 2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, № 3059від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022, № 7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022, №8058 від 04.11.2022, №8059 від 04.11.2022, № 8555від 18.11.2022, №8556 від 18.11.2022, №8557 від 18.11.2022, №8558 від 18.11.2022, № 8559 від 18.11.2022, №8560 від 18.11.2022, №8860 від 02.12.2022, №8862 від 02.12.2022, № 8863 від 02.12.2022, №8864 від 02.12.2022, №8865 від 02.12.2022, №8866 від 02.12.2022, № 8867 від 02.12.2022, №868 від 02.12.2022, №8869 від 02.12.2022 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 348 732,81 грн.

Згідно тверджень позивача, видаткові накладні було підписано представниками відповідача без будь-яких зауважень щодо якості, кількості, вартості, асортименту поставленого товару, а тому товар було отримано відповідачем на суму 348 732.81 грн право власності на цей товар перейшло до відповідача відповідно до п. 4.1 та п. 4.2 Договору.

Водночас, позивач зазначає, що ТОВ АВАНГАРД-ОПТ, в супереч положень п. 7.3. Договору, не надавались належно оформлені звіти про реалізований товар покупцем, а тому фактично поставлений покупцю товар вважається реалізованим і належить оплаті в повному обсязі

Позивач зазначає, що ним було надіслано відповідачу претензію про сплату заборгованості, втім, поштове відправлення з наведеною претензією-вимогою було повернуто органами зв`язку позивачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Так, з огляду на порушення відповідачем умов договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення окрім суми основного боргу інфляційні втрати, проценти річних та неустойку.

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що за умовами укладеного Договору поставки, сторони визначили, що поставка може бути здійснена лише на підставі погодженого сторонами замовлення, а постачальник, в разі знаходження визначеного у замовленні місця для поставки товару поза межами міста Києва, постачає його не власним транспортом а за допомогою перевізника.

Відповідно до п. 2.1. Договору, покупцем ТОВ АВАНГАРД-ОПТ, в особі менеджера Наумочкіної Ольги Олександрівни, надано постачальнику заявки на поставку товару а саме:

1. Заявка №228007/02905 від 24.10.2022 на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ » в м. Кривий Ріг по вул. 5-й Зарічний, 53а. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8868 від 02.12.2022 року і з допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №8080, відправлено адресату.

2. Заявка №228007/02906 від 24.10.2022р. на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Нікополь по вул. Первомайська, 6/1. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8869 від 02.12.2022 року і з допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №8752, відправлено адресату.

3. Заявка №228007/03031 від 09.11.2022р. на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Павлоград по вул. Войновій 3. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8867 від 02.12.2022 року і з допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №7407, відправлено адресату.

4. Заявка №228007/03032 від 09.11.2022р. на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Олександрія по вул. Героїв Сталінграда, 14в. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8866 від 02.12.2022 року і з допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №7054. відправлено адресату.

5. Заявка №228007/03033 від 09.11.2022р. на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Павлоград по вул. Горького 133. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8865 від 02.12.2022 року і з допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною 6575, відправлено адресату.

6. Заявка №228007/03034 від 09.11.2022р. на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Білгород-Дністровський по вул. Портовій, 26. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8864 від 02.12.2022 року і з допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №6138. відправлено адресату.

Аналогічна ситуація була і по всіх інших поставках, які здійснювались як до, так і після окупації м. Херсона. А тому, на думку позивача, доводи відповідача про те, що постачальник не міг фізично здійснити поставку товару, оскільки місто Херсон перебувало в момент поставки в окупації, суперечать як укладеному сторонами Договору поставки так і наданим доказам.

Також на думку позивача, відповідач умисно ухиляється від оплати за поставлений товар, посилаючись на дію непереборної сили.

В додаткових письмових поясненнях позивач також зауважує, що в період жовтня - грудня 2022 року, тобто також і в період коли м. Херсон перебувало під окупацією, ТОВ АВАНГАРД-ОПТ сплатило борг за поставлений товар па загальну суму 95 653,63 гри., чим переконало ТОВ «АРОМАТИКА», що не перебуває під дією непереборної сили, і оплата товару буде вчасна і в повному обсязі, для того щоб позивач здійснив поставку товарів в магазини відповідача в не окупованих містах України, відповідно до їх замовлень.

3.2. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ОПТ.

Відповідач не погоджується з вимогами позивача з огляду на наступне.

Відповідач зазначає, що його - місто Херсон, а загальновідомим фактом є те, що територія міста Херсон та Херсонська область були окуповані збройними силами російської операції в період з 24 лютого 2022 року по 11 листопада 2022 року.

Оскільки відповідно до чинного законодавства існує обмеження щодо здійснення розрахунків з підприємствами, що знаходять на окупованій території, тому на думку відповідача, в період окупації ТОВ «Авангард-Опт» не міг здійснювати розрахунки.

Відповідач стверджує, що він на законодавчому рівні був позбавлений можливості здійснювати будь яку господарську діяльність та території м. Херсона та/ або Херсонської області, і взагалі в будь-якому іншому місті України, допоки не здійснить перереєстрацію податкової адреси на іншу територію України.

Відповідач звертає увагу, що при укладенні договору поставки №406 від 14.06.2021 року сторони погодили між собою інший порядок розрахунків, а саме оплата за реалізований товар щотижня.

З огляду на вищевикладене, на думку відповідача, у нього виникає обов`язок сплатити за поставлений товар виключно після його реалізації, яка підтверджується звітом.

Також відповідач повідомляє, що в період окупації міста Херсон відбулось заволодіння майном підприємства ТОВ «СТРОЙ ОПТ», що знаходилось на тимчасово окупованій території Херсонської області (в тому числі всією документацією бухгалтерського та фінансового обліку) представниками збройних формувань російської федерації. По даному факту за заявою представника відповідача ТОВ «СТРОЙ ОПТ» слідчим відділом УСБУ в Херсонський області було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 438 Кримінального кодексу України код за ЄРДР 00002888.

Відповідач зазначає, що 14 грудня 2022 року за адресою складу місця зберігання товару: місто Херсон, вулиця Кольцова, 57 в результаті вибуху внаслідок потрапляння боєприпасу виникла пожежа у складському приміщені. На місці виникнення пожежі представниками Херсонського районного управління ГУ ДСНС України у Херсонській області складено Акт про пожежу та інформація про найменування та вартість знищеного товару.

Відповідач стверджує, що він фактично не міг здійснювати реалізацію товару та виконувати свої зобов`язання за договором поставки після 24 лютого 2022 року оскільки внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажор) в результаті бойових дій та захоплення майна.

Відповідач також зазначає про дію форс-мажорних обставин та відсутність у відповідача обов`язку по оплаті під час дії непереборних обставин, а саме під час військових дій та введенням воєнного стану.

Листом Торгово промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 року було засвідчено наявність форс-мажорних обставини (обставини непереборної ): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, відповідно до Указу президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». ТПП підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язкам, виконання яких/го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди , законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Відтак, на думку відповідача, вказані обставини форс-мажору відстрочують строк виконання первісним відповідачем своїх зобов`язань по договору поставки на час дії військового стану.

Крім того, відповідач зазначає, що в позовній заяві не має інформації з якої саме дати позивач вважає що відбулось порушення прав позивача, а саме невиконання зобов`язання покупця по оплаті за поставлений товар. Позивач, на думку відповідача, невірно тлумачить пункт 3.7 Договору поставки. Після спливу 180 денного строку з моменту поставки товару, у Покупця виникає право повернути нереалізований товар, а не обов`язок сплатити за нього кошти.

Оскільки даний пункт надає право відповідачу повернути постачальнику товар, що був нереалізований протягом 180 календарних днів з дати поставки. Пункт 3.7 договору не визначає обов`язок оплати за товар, що був нереалізований протягом 180 днів з дати поставки товару як помилково вважає позивач.

Тобто відповідач стверджує, що зобов`язання відповідача по оплаті за реалізований товар згідно пункту 7.3 Договору поставки ще не наступили, оскільки не було факту реалізації товару, через обставини форс-мажор.

Оскільки на думку відповідача, позивачем не надано жодного доказу про те, що товар реалізований покупцем. З огляду на це, вимога Постачальника сплати кінцеву вартість за нереалізований товар є безпідставною, незаконною та такою, що порушує умови укладеного Договору поставки №406 від 14.06.2021 року.

Враховуючі зазначені обставини, на думку відповідача, у зв`язку із триваючою дією форс-мажорних обставин, неможливістю виконання своїх зобов`язань у відповідача відсутній обов`язок по оплаті за поставлений товар за договором поставки №406 від 14.06.2021 року до часу закінчення дії обставин форс-мажор, а саме закінчення терміну дії військового стану та деокупації всіх територій Херсонської області.

Водночас у додаткових письмових поясненнях (вх. № 29388/23) відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру неустойки.

У наданих до суду запереченнях відповідач стверджує, що укладений між сторонами спірний договір є нікчемним.

Таким чином, на думку відповідача, усі поставки товару, що були здійснені позивачем у період окупації міста Херсон за договором поставки №406 від 14 червня 2021 року є нікчемними, оскільки місцезнаходження відповідача на момент поставки було територія міста Херсон, а саме:

1. За видатковою накладною №7689 від 26.10.2022 року на суму 11 954,62 грн;

2. За видатковою накладною №7690 від 26.10.2022 року на суму 3 684,50 грн;

3. За видатковою накладною №8059 від 04.11.2022 року на суму 13 607,11 грн;

4. За видатковою накладною №8058 від 04.11.2022 року на суму 3 800,09 грн.

Наслідки нікчемності правочину, у тому числі обов`язок повернути все одержане за нікчемним договором, також настають для сторін у силу вимог закону, але такої вимоги позивач не зазначає у позовних вимогах.

4. Обставини справи, встановлені судом.

14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ОПТ (покупець) укладено Договір поставки №406 (Договір), згідно умов п. 1.1. якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти і сплатити товар, на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до умов п. 1.2. Договору, постачальник зобов`язався передати у власність покупця, а покупець прийняти і сплатити товар, на умовах, визначених цим договором. Найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість товару, строки поставки узгоджуються сторонами окремо. Підставою для бухгалтерського обліку господарської операції з поставки товару є первинний документ, а саме - видаткова накладна. Сторони домовились, що первинний документ підтверджує здійснення господарської операції.

Положеннями п.2.1 Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, передбачено, що поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі узгоджених сторонами замовлень покупця відповідно до специфікацій, в якій повинно бути вказано: асортимент замовленого покупцем товару, його кількість та необхідний термін поставки. Вартість окремо поставленої партії товару не повинна бути меншою ніж 1000,00 грн при поставці у межах міста Києва і 2000,00 грн за межами Києва. Сторони попередньо узгоджують асортимент та кількість кожної окремої партії товару, що підлягає поставці (по факсу, засобами електронної пошти). В залежності він наявності асортименту товару постачальник залишає за собою право коригування замовлення, узгоджуючи таке коригування з покупцем. Остаточне замовлення на товар покупець зобов`язаний передати на узгодження постачальнику в письмовому вигляді засобами електронної пошти, не пізніше ніж за три дні до початку його виконання.

Згідно з п.3.1 Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, приймання-передання товару за асортиментом, кількістю і якістю здійснюється сторонами відповідно до умов цього Договору та вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного забезпечення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при РМ СРСР від 25.04.1966 №П-7, та відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного забезпечення і товарів народного споживання за кількістю затвердженої постановою Держарбітражу при РМ СРСР від 15.06.1065 №П-6, згідно з супроводжувальними документами (видаткові накладні, а також документи, що засвідчують якість товару) на момент одержання товару від постачальника.

Оригінали супроводжувальних документів постачальник передає покупцю разом із товаром.

Уповноважена особа покупця на приймання товару має надати постачальникові на підтвердження цьому відповідну довіреність та здійснити приймання товару, підписавши відповідну видаткову накладну. У разі, коли поставка товару здійснюється поза межі міста Києва, то оформлені належним чином накладну та довіреність на отриманий покупець зобов`язаний надіслати (повернути) постачальнику у 7 (семиденний) строк з дати, зазначеної у відповідній накладній, поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання (неповернення) постачальнику належно оформленої, як вказано вище, видаткової накладної та довіреності, наступна партія товару буде відправлятися покупцю лише після надходження на адресу постачальника вказаних документів та постачальник в такому разі не несе відповідальності за невиконану поставку товару (невиконання замовлення покупця).

Оформлені належним чином видаткову накладну та довіреність на отримання товару покупець зобов`язаний передати постачальнику при отриманні товару. Якщо покупець не надав належно оформлену видаткову накладну на товар або не надав (відмовився надати) при прийманні товару довіреність на отримання товару, в такому разі товар покупцю не передається, поставка товару не рахується не виконаною, а постачальник не є винним за не виконану поставку.

В разі, коли покупець знаходиться поза межами міста Києва і товар відправлений йому постачальником за допомогою перевізника, то оформлені належним чином видаткову накладну та довіреність на отримання товару покупець зобов`язаний надіслати (повернута) постачальнику у 7(семиденний) термін поштовим відправленням з повідомленням про вручення. У разі ненадання (неповернення) постачальнику належно оформленої, як вказано вище видаткової накладної та довіреності, наступна партія товару буде відправлятись покупцю лише після надходження адресу постачальника вказаних документів та постачальник в такому розі не є винним за невиконану поставку (невиконання замовлення).

Пунктом 3.6. Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, передбачено, що повернення товару невідповідної якості відбувається силами та за рахунок постачальника.

За п.3.7 Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, у випадку, коли частина товару не була реалізованою протягом 180 днів з моменту отримання товару, покупець має право повернути його. Постачальник зобов`язаний протягом 14 календарних днів з моменту пред`явлення покупцем письмової вимоги, прийняти цей товар та/або замінити його. Постачальник зобов`язаний прийняти такий товар з одночасним оформленням відповідних товарно-супровідних документів.

У відповідності до п.4.1 Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, обов`язок постачальника по передачі товару вважається виконаним в момент передачі товару покупцю. Датою поставки (передачі) товару вважається дата отримання товару покупцем, що підтверджується датою видаткової накладної або, якщо покупець не надав (не надіслав) постачальнику видаткову накладну і довіреність - дата отримання покупцем товару згідно з декларацією перевізника.

При цьому, відповідно до п. 4.2. Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або пошкодження товару, переходить до покупця з моменту одержання товару, визначеного п. 4.1. цього Договору.

Згідно з п. 7.1 Договору, ціна товару визначається згідно специфікації (видаткової накладної) постачальника. Загальна вартість кожної партії товару вказується в видаткових накладних постачальником.

У п. 7.3. Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, сторони погодили, що покупець зобов`язується своєчасно оплачувати постачальнику за товар за кожні 7 календарних днів реалізації товару шляхом перерахування вартості реалізованого за вказаний період товару на поточний рахунок постачальника, зазначеного в пункті 13 даного Договору, але в будь якому разі не пізніше 60 календарних днів за реалізований товар.

Сума оплати за реалізований товар повинна бути не меншою суми наступного заказу. На нові позиції прайсу, розширення асортименту або відкриття нових торгових точок це не розповсюджується.

Сума місячного замовлення товару не може перевищувати суму оплати та попередньо поставлений товар, за винятком, сума замовлення може збільшуватися на розширення асортименту або покриття мережі.

При цьому, покупець зобов`язаний до 5 числа кожного місяця, наступного я звітнім, надати постачальнику звіт щодо реалізованого товару, в якому повинні бути відображені в кількісному та якісному вираженні по цінах постачальника:

а) залишки товару на початок місяця;

б) отриманий товар та звітний місяць;

в) реалізований товар за звітний місяць;

г) залишки товару на кінець місяця.

У разі ненадання у визначений вище строк належно оформленого звіту про реалізований товар:

- покупець зобов`язаний сплатити постачальникові штраф у розмірі 5% вартості поставленого за цим Договором товару;

- фактично поставлений товар вважається реалізованим і належить оплаті в повному обсязі.

Відповідно до п. 7.7 Договору, покупець за необхідністю надає постачальнику звіт із зазначенням кількості реалізованого товару та вказує товарні залишки на дату формування звіту. Такий звіт надається покупцем у електронному вигляді засобами електронної пошти, по факсу та у інший спосіб.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що у випадку невиконання або невідповідного виконання покупцем зобов`язань по оплаті поставленого товару постачальник має право стягнути з покупця штрафну неустойку у розмірі 0,2% від вартості не оплаченого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Згідно п. 8.3. Договору, сплата пені не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань.

У п. 10.1. Договору сторони погодили, що вони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по даному договору, якщо це невиконання виявилось наслідком обставин непереборної сили, які сторона не може передбачити або запобігти (пожежа, затоплення, бастування, терористичний акт та інші обставини, які знаходяться поза контролем сторін шо перешкоджають виконанню зобов`язань по даному договору), які з`явились після укладення даного договору.

Відповідно до п. 10.2. Договору, у випадку настання обставин, передбачених п. 10.1., строк виконання стороною своїх зобов`язань по даному договору переноситься відповідно часу, на протязі якого діють пі обставини та їх наслідки. У випадку якщо форс-мажорні обставини настали і діють більш ніж 6 (шість) місяців, будь-яка зі сторін має право у односторонньому порядку розірвати даний договір.

Достатнім підтвердженням настання форс-мажорних обставин є довідка Торгово-промислової палати регіону фактичного місцезнаходження відповідної сторони (п. 10.3. Договору).

Згідно п.11.5 Договору, він набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022. Договір підлягає автоматичній пролонгації на кожний наступний календарний рік у випадку, якщо жодна із сторін не відмовиться письмово від пролонгації не менше ніж за 14 (чотирнадцять) днів до дати закінчення договору.

Положеннями п. 11.9. Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, передбачено, що одна зі сторін має право розірвати даний Договір, сповістивши про це другу сторону не менше ніж за 30 днів до строку, що передбачає розірвання, лише за умови належного розрахунку за цим Договором.

На виконання умов укладеного договору позивачем у період з 29.11.2021 по 02.12.2022 було передано у власність відповідача ТОВ АВАНГАРД-ОПТ та не оплачено ним у повному обсязі товар на загальну суму 347 870,86 грн, відповідно до видаткових накладних: №15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022, №7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022, №8058 від 04.11.2022, №8059 від 04.11.2022, №8555 від 18.11.2022, №8556 від 18.11.2022, №8557 від 18.11.2022, №8558 від 18.11.2022, №8559 від 18.11.2022, №8560 від 18.11.2022, №8860 від 02.12.2022, №8862 від 02.12.2022, №8863 від 02.12.2022, №8864 від 02.12.2022, №8865 від 02.12.2022, №8866 від 02.12.2022, №8867 від 02.12.2022, №868 від 02.12.2022, №8869 від 02.12.2022.

Судом встановлено, що зазначені вище видаткові накладні на поставку ТОВ АРОМАТИКА товару та його отримання ТОВ АВАНГАРД-ОПТ, підписані уповноваженими представниками сторін, скріплені відтисками печаток суб`єктів господарювання, містять в собі всі визначені законодавством обов`язкові реквізити, в повному об`ємі відображають зміст та обсяги здійснених сторонами на їх підставі, згідно умов підписаного договору поставки, господарських операцій.

Також додатково, на підтвердження факту здійснення поставок, а також на підтвердження того, що після початку збройної агресії російської федерації проти України, поставки товарів відбувались на склади покупця, які знаходяться на територіях України, що не перебували під окупацією, позивачем надано:

1. Заявку №228007/02905 від 24.10.2022 на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Кривий Ріг по вул. 5-й Зарічний, 53а. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8868 від 02.12.2022 за допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №8080, відправлено адресату.

2. Заявку №228007/02906 від 24.10.2022 на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Нікополь по вул. Первомайська, 6/1. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8869 від 02.12.2022 за допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №8752, відправлено адресату.

3. Заявку №228007/03031 від 09.11.2022 на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Павлоград по вул. Войновій 3. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8867 від 02.12.2022 за допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №7407, відправлено адресату.

4. Заявку №228007/03032 від 09.11.2022 на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Олександрія по вул. Героїв Сталінграда, 14в. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8866 від 02.12.2022 за допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №7054. відправлено адресату.

5. Заявку №228007/03033 від 09.11.2022 на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Павлоград по вул. Горького 133. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8865 від 02.12.2022 за допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №6575, відправлено адресату.

6. Заявку №228007/03034 від 09.11.2022 на поставку товару в магазин ТОВ АВАНГАРД-ОПТ в м. Білгород-Дністровський по вул. Портовій, 26. В подальшому на це замовлення була виписана видаткова накладна №8864 від 02.12.2022 за допомогою перевізника «Нова пошта», експрес-накладною №6138. відправлено адресату.

Водночас з метою досудового врегулювання спору, Товариство з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА направило на адресу місцезнаходження ТОВ АВАНГАРД-ОПТ претензію про сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, процентів річних, штрафу та неустойки за вих. №13 від 23.01.2023.

Непроведення відповідачем належних розрахунків з позивачем стало підставою для нарахування останнім до сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат, та для звернення до господарського суду з позовом про примусове стягнення суми існуючої заборгованості та штрафних санкцій.

5. Позиція суду.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом частини першої статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною першою статті 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як встановлено судом, відносини між Товариством з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ОПТ (покупець) виникли на підставі Договору поставки №406 від 14.06.2021. Зазначений договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, договірними сторонами розірваний на час звернення до суду не був. Сторони факт укладання договору поставки №406 від 14.06.20211 не заперечують.

З огляду на зазначене, суд, з урахуванням положень ст. 204 ЦК України, приймає до уваги договір №406 від 14.06.2021 як належну підставу у розумінні норм ст. 11 ЦК України для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з поставки товару.

Згідно частини 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 ст. 712 ЦК України).

Враховуючи, що предметом позову є вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений та неоплачений товар та з урахуванням заперечень відповідача, суд зазначає, що першочерговим в даному випадку є встановлення факту наявності або відсутності поставки товару.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд, висновки якого в силу положень ст. 236 ГПК України враховуються судом, в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Надаючи оцінку наданим позивачем на підтвердження поставки товару доказів, суд вказує наступне:

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, надання позивачем послуг з поставки, в розумінні положень Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", є господарською операцією, підставою для бухгалтерського обліку якої є первинні документи, які повинні мати певні реквізити.

В той же час норми Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" не визначають, що обставини передачі товару між юридичними особами можуть підтверджуватись тільки первинними документами.

Згідно з усталеною позицією Верховного Суду, наведеною зокрема, у постановах від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

У разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Так на підтвердження поставки товару позивачем надано суду видаткові накладні, які за своєю природою є первинними документами.

Надані позивачем видаткові накладні містять найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість, вартість, та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам законодавства, тому є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Суд при ухваленні рішення враховує та бере до уваги те, що підписання відповідачем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і фіксують факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення у відповідача обов`язку щодо здійснення з позивачем розрахунків за отриманий товар. При цьому видаткові накладні, за якими відбувалась поставка товару, підписані відповідачем. Видаткова накладна - це документ, що засвідчує факт переходу права власності від продавця до покупця, при цьому вказаний документ, містить вартість товару, право власності на яке переходить.

Системний аналіз Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та інших підзаконних нормативних актів, які регулюють порядок ведення бухгалтерського обліку на підприємствах свідчить про те, що у бухгалтерському обліку повинні відображатися господарські операції, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів на підставі первинних документів. Останні для надання їм юридичної сили доказовості, в розумінні статті 73 Господарського процесуального кодексу України, повинні мати крім обов`язкових реквізитів додаткові в залежності від характеру операції, зокрема підставу для здійснення господарських операцій. Тобто, в якості доказу первинні документи мають містити повні дані про конкретні господарські операції та підставу їх здійснення.

Отже, за своєю правовою природою видаткові накладні посвідчують виконання зобов`язань - констатують (фіксують) певні факти господарської діяльності у правовідносинах між сторонами та мають юридичне значення для встановлення обставин дотримання сторонами умов договору.

У вказаних вище первинних документах міститься посилання на договір поставки, постачальником визначено позивача та його реквізити, одержувач відповідач, вказано найменування товару, кількість, ціна без ПДВ, загальна вартість з урахуванням ПДВ місце складання, підпис бухгалтера з боку постачальника скріплений печаткою підприємства, з боку одержувача міститься підпис директора у графі «отримав(ла)» та печатка підприємства, що отримало товар.

За результатами аналізу вказаних накладних, останні відповідають вимогам щодо заповнення обов`язкових реквізитів у відповідності до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Проте, відповідач від поставленого товару не відмовився, при отриманні товару відповідачем жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договором зобов`язань з поставки товару, в тому числі щодо неналежної якості та неналежної комплектності не подавалось.

Тобто, товар був поставлений постачальником та прийнятий належним чином відповідачем без застережень щодо недоліків за кількістю, якістю та відсутності необхідних товаросупровідних документів.

Відповідач набувши право власності на товар, що відчужувався на підставі вищезазначених видаткових накладних, тим самим погодився із такою його ціною.

Отримання відповідачем поставленого товару є підставою виникнення у останнього зобов`язання оплатити поставлений товар відповідно до умов договору, а також чинного законодавства на підставі оформлених відповідно до умов договору видаткових накладних.

Відповідачем факт отримання від позивача товару з боку відповідача за вищевказаним договором не спростований.

Враховуючи суперечливу позицію сторін щодо строків викання зобов`язання з оплати поставленого товару, яка ґрунтується на різному тлумаченні умов договору, суд, визначаючи момент виконання покупцем зобов`язання з оплати, вказує наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаропорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбаченого розстрочення платежу.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 694 ЦК України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

При цьому суд вважає за необхідне вказати, що відстрочення - це встановлення більш пізнього строку оплати товару, ніж це передбачено ч.1 ст.692 ЦК. Розстрочення - це встановлення обов`язку покупця оплатити товар частинами в більш пізні строки, ніж це передбачено ч.1 ст.692 ЦК.

У п. 7.3. Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, сторони погодили, що покупець зобов`язується своєчасно оплачувати постачальнику за товар за кожні 7 календарних днів реалізації товару шляхом перерахування вартості реалізованого за вказаний період товару на поточний рахунок постачальника, зазначеного в пункті 13 даного Договору, але в будь якому разі не пізніше 60 календарних днів за реалізований товар.

Сума оплати за реалізований товар повинна бути не меншою суми наступного заказу. На нові позиції прайсу, розширення асортименту або відкриття нових торгових точок це не розповсюджується.

Сума місячного замовлення товару не може перевищувати суму оплати та попередньо поставлений товар, за винятком, сума замовлення може збільшуватися на розширення асортименту або покриття мережі.

При цьому, покупець зобов`язаний до 5 числа кожного місяця, наступного я звітнім, надати постачальнику звіт щодо реалізованого товару, в якому повинні бути відображені в кількісному та якісному вираженні по цінах постачальника:

а) залишки товару на початок місяця;

б) отриманий товар та звітний місяць;

в) реалізований товар за звітний місяць;

г) залишки товару на кінець місяця.

У разі ненадання у визначений вище строк належно оформленого звіту про реалізований товар:

- покупець зобов`язаний сплатити постачальникові штраф у розмірі 5% вартості поставленого за цим Договором товару;

- фактично поставлений товар вважається реалізованим і належить оплаті в повному обсязі.

Пунктами 41-45 постанови Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.04.2023 р. по справі № 916/1349/21 правових висновків, які за правилами ч.4 ст.236 ГПК України є обов`язковими до врахування судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин та які зводяться до того, що:

- ,,згідно з абз.2 ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події;

- цю норму необхідно застосовувати (тлумачити) у взаємозв`язку з загальними положеннями ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України, які визначають, що терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати;

- те, що при визначенні строку (терміну) виконання зобов`язання судам необхідно враховувати загальні положення ЦК України про порядок визначення та обчислення строків (термінів), зокрема, щодо початку і закінчення строку (терміну), а також умови вчиненого сторонами спору правочину, на підставі якого виникло зобов`язання, вказувала також об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19;

- відповідно до лексичного значення словосполучення ,,неминуче має настати означає як те, що обов`язково та безумовно має відбутися;

- за змістом норми ч.1 ст.530 ЦК України у взаємозв`язку з ч.2 ст.251, ч.2 ст.252 ЦК України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, у разі визначення терміну виконання зобов`язання з вказівкою на майбутню подію нею може бути визнана лише та подія, неминучість якої є безумовна. Якщо юридичні наслідки мають певну ступінь вірогідності настання, то має місце не існування часової категорії у вигляді терміну, а умова.

З огляду на вищезазначене, господарський суд зауважує, що фактична реалізація товару у даному випадку не є подією, яка неминуче має настати, адже товар може бути взагалі нереалізованим, у т.ч. з вини покупця та з причин, незалежних від постачальника.

За таких обставин, суд зазначає, що доводи відповідача про виникнення у нього обов`язку з оплати товару лише після його фактичної реалізації є помилковими.

Як встановлено судом, з урахуванням умов п 7.3 Договору, в редакціі Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, товар, в зв`язку з неподанням відповідачем звіту щодо реалізованого товару до 5 числа кожного місяця, наступного за звітнім, вважається реалізованим і належить оплаті протягом 60 календарних днів, з моменту спливу строку для подання звітів.

При цьому, судом враховуються наступні строки для подання звітів, за такими видатковими накладними:

1. №15446 від 29.11.2021 до 05.12.2021;

2. №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, № 17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, № 17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021 до 05.01.2022;

3. №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, № 1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022 до 05.02.2022;

4. №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, № 2121 від 04.02.2022, № 2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, № 2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, № 3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, № 3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022 до 05.03.2022;

5. №7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022 до 05.11.2022;

6. №8058 від 04.11.2022, №8059 від 04.11.2022, №8555 від 18.11.2022, №8556 від 18.11.2022, №8557 від 18.11.2022, №8558 від 18.11.2022, №8559 від 18.11.2022, №8560 від 18.11.2022 до 05.12.2022;

7.№8860 від 02.12.2022, №8862 від 02.12.2022, №8863 від 02.12.2022, №8864 від 02.12.2022, №8865 від 02.12.2022, №8866 від 02.12.2022, №8867 від 02.12.2022, №868 від 02.12.2022, №8869 від 02.12.2022 до 04.01.2023;

Враховуючи підтвердження матеріалами справи обставини поставки товару, з огляду на те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості, відповідач, згідно приписів ст. 74, 76-77 ГПК України, не надав, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 347 870,86 грн.

При цьому, враховуючи виникнення у відповідача обов`язку з оплати поставленого товару до повномасштабного вторгнення російських військ на територію України та введення воєнного стану, доводи відповідача щодо продовження строку виконання зобов`язання з оплати на час дії таких обставин не заслуговують на увагу.

Не можуть бути прийняті судом до уваги також доводи відповідача щодо відсутності у нього обов`язку з оплати товару з огляду на його знищення, з урахуванням положень п.4.2. Договору, з урахуванням Протоколу узгодження розбіжностей від 14.06.2018, яким визначено, що право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі або пошкодження товару, переходить до покупця з моменту одержання товару, визначеного п. 4.1. цього Договору, а також з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів знищення саме поставленого товару внаслідок пожежі.

На спростування доводів відповідача, суд також зазначає, що матеріли справи не містять жодних доказів щодо здійснення відповідачем дій, направлених на повернення отриманого товару від позивача, хоча умовами п. 3.7. договору такий обов`язок щодо повернення нереалізованого товару покладається саме на покупця, яким є відповідач у даній справі. Більш того, відповідачем також не надано будь-яких доказів існування у нього в продажу залишків товару, поставленого позивачем.

Суд констатує, що при оцінці дій сторін за критерієм добросовісності слід виходить з такого: чи вчинила кожна із сторін всі дії, спрямовані на полегшення виконання зобов`язання та на запобігання неможливості виконання; чи проявила кожна із сторін турботу щодо власності іншої сторони; чи дійсно сторони діяли спільно для досягнення мети зобов`язання; чи надавали сторони одна одній необхідну інформацію щодо виконання зобов`язання.

Судом також не приймаються до уваги в якості доказів акти про пожежу ДСНС України ГУ ДСНС у Херсонській області від 14.12.2022, 03.02.2023 та 18.05.2023, з яких лише вбачається, що 14.12.2022 о 04:59 год та 03.02.2023 о 02:29 год відповідно виявлено пожежу за адресою м. Херсон, вул. Кольцова, 57 на об`єкті ТОВ «ПМК-19» та зазначена причина пожежі - вибух внаслідок потрапляння боєприпасів, їх уламків, під час бойових дій. В даних актах відзначено, що пожежею знищено пральні машини, водонагрівачі електричні, гіпсокартоні системи, телевізори, ламінат, двері металеві, морозильні камери, фарба, обої та інше, проте достеменно встановити, що був знищений товар, що належить відповідачу та був поставлений позивачем, з даних актів неможливо.

У зв`язку з тим, що позивач виконав свої зобов`язання щодо поставки товару, а тому відповідно до ст.538 Цивільного кодексу України, у відповідача виникло зустрічне зобов`язання розрахуватись за отриманий товар.

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

У пункті 8.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що ці принципи втілюються у нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

У даному контексті суд також зазначає, що безпосередньо сутність справедливості виражається у ментальних уявленнях, що є добро і зло, правда і неправда, а добросовісність означає необхідність сумлінної, чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а також дотримання належної турботливості і ставлення до процесу виконання зобов`язання з урахуванням захищених законодавством прав та інтересів іншої сторони.

Отже, зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання, мають ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

Водночас, суд не абсолютизує наведені принципи по відношенню до поведінки відповідача, оскільки вона може бути наслідком не тільки суб`єктивних, але і об`єктивних причин. Проте, з огляду на положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України він повинен довести наявність відповідних причин.

У свою чергу, відповідач не надав доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття ним усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач несумлінно поставився до виконання зобов`язання з оплати товару, проявив необачність стосовно виконання, а тому його дії є несправедливими та недобросовісними по відношенню до позивача.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повної сплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за договором належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за договором поставки товарів №406 від 14.06.2021 у розмірі 347 870,86 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо доводів відповідача суд зазначає, що вплив обставин непереборної сили на свої договірні зобов`язання сторони узгодили в п. п. 10.1.-10.3. договору.

Так, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по даному договору, якщо це невиконання виявилось наслідком обставин непереборної сили, які сторона не може передбачити або запобігти (пожежа, затоплення, бастування, терористичний акт та інші обставини, які знаходяться поза контролем сторін шо перешкоджають виконанню зобов`язань по даному договору), які з`явились після укладення даного договору. У випадку настання обставин, передбачених п. 10.1., строк виконання стороною своїх зобов`язань по даному договору переноситься відповідно часу, на протязі якого діють пі обставини та їх наслідки. У випадку якщо форс-мажорні обставини настали і діють більш ніж 6 (шість) місяців, будь-яка зі сторін має право у односторонньому порядку розірвати даний договір. Достатнім підтвердженням настання форс-мажорних обставин є довідка Торгово-промислової палати регіону фактичного місцезнаходження відповідної сторони.

З листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що Торгово-промислова палата України (далі ТПП України) на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.97 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (частина 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).

Статтею 617 ЦУ України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з положеннями ст. 218 ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін.

Поряд з цим, невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п. 38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № 912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні» та деталізовано в розділі 6 регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 15 липня 2014 року №40 (3) (з наступними змінами).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України», Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

За умовами п. 6.2 регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 регламенту).

У законі та регламенті зазначено, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються виключно сертифікатом, в той час як на сайті ТПП України 28.02.2022 розміщено загальний офіційний лист.

У загальному офіційному листі ТПП України від 28.02.2022 зазначено, що його видано на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» та Статуту ТПП України.

Проте, в ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» нічого не повідомлено про офіційні листи ТПП України та їх правовий статус. Навпаки, зі змісту вказаних статей вбачається, що ТПП України та уповноважені нею регіональні ТПП засвідчують факт настання форс-мажорних обставин саме за зверненням суб`єкта господарської діяльності.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17, зазначивши, що сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати (пункт 75).

При цьому, сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021 у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу (пункт 77).

Загальний офіційний лист ТПП України від 28.02.2022 не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

За таких обставин, суд не вбачає можливості дослідити причинно-наслідковий зв`язок між військовою агресією Російської Федерації проти України та неможливістю виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань.

Вказаний лист ТПП України не може слугувати абсолютним доказом неможливості виконати зобов`язання для всіх без виключення суб`єктів господарювання. Слід зазначити, що в самому листі є застереження про те, що обставини є надзвичайними та невідворотними за зобов`язаннями, виконання яких стало неможливим у встановлений термін, але аж ніяк не для всіх зобов`язань.

Таким чином, використання загального офіційного листа ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 з метою підтвердження форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання повинен супроводжуватися принаймні і іншими доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином.

Крім цього, господарський суд бере до уваги, що відповідач мав змогу звернутися до ТПП України або відповідної регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин відповідно до регламенту, проте, всупереч взятих на себе обов`язків, передбачених п. 10.3 Договору, цього не зробив, а причин неможливості такого звернення не повідомив.

У матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий ТПП України чи уповноваженими регіональними ТПП, або довідка, як то передбачено умовами договору, що засвідчує наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язань за договором. Слід відзначити, що введення воєнного стану на території України автоматично не означає, що відповідач не може здійснювати господарську діяльність, адже протилежного відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.

Щоб засвідчити форс-мажорні обставини відповідачу необхідно було звернутися до Торгово-промислової палати, а для того, щоб отримати сертифікат про форс-мажорні обставини, потрібно довести причинно-наслідковий зв`язок між зобов`язаннями, які сторона не може виконати, та обставинами (їхнім результатом), на які сторона посилається, як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Утім відповідачем не надано належних та допустимих доказів наявності форс-мажору у спірних правовідносинах (відповідний сертифікат або довідка Торгово-промислової палати).

ТОВ АРОМАТИКА не повідомляло ТОВ АРОМАТИКА про настання будь-яких обставин, що унеможливлюють виконання зобов`язань за договором, і не лише як це передбачає п. 10.3 договору (шляхом надання довідки Торгово-промислової палати регіону фактичного місцезнаходження відповідної сторони), а взагалі жодним чином.

Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор) (п. 50 постанови Верховного Суду від 31.08.2022 по справі № 910/15264/21.

Положення укладеного сторонами Договору №406 від 14.06.2021 прямо не передбачають юридичні наслідки того, що покупець не повідомив постачальника про факт настання таких обставин (із посиланням на відповідний документ торгово-промислової палати України чи без нього). Тому неповідомлення позивача про виникнення форс-мажорних обставин само по собі не позбавляє відповідача права покликатись на форс-мажорні обставини, але враховується судом поряд з іншими обставинами справи.

Відтак, твердження відповідача про те, що він має правові підстави для звільнення від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань та не сплачувати позивачу заборгованість через виникнення форс-мажорних обставин, є необґрунтованим, а тому суд його доводи в цій частині відхиляє.

Окрім того, суд звертає увагу, що повномасштабне вторгнення розпочалось 24.02.2022, однак невиконання відповідачем зобов`язання з оплати отриманого товару мало місце і до вказаних обставин.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення відповідача від відповідальності. При цьому, суд вважає слушним зауважити, що неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили є підставою для звільнення саме від відповідальності за невиконання, а не від виконання зобов`язання в цілому.

Також судом не приймаються у якості доказів неможливості виконання відповідачем зобов`язань з оплати товару за Договором №406 від 14.06.2021, посилання відповідача на дію Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки відповідач під час окупації м. Херсону та Херсонської області здійснював свою господарську діяльність (дії щодо замовлення товар та його отримання) на територіях України, які не перебували під окупацією, а також здійснював часткову оплату поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА товару.

Стосовно нарахування 3% річних та інфляційних збитків судом зазначається наступне.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних нарахувань у розмірі 52160,68 грн, суд встановив його хибність та здійснив власний розрахунок.

Видаткові накладніСума боргу грн Період простро-ченняІнфля-ційні втратиСума боргу з ураху-ванням інфляції
№ 15446 від 29.11.20211053,1304.02.2022-06.03.202216,851069,98
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.202198262,02 (1069,98+ 97192,04)07.03.2022- 06.04.20224421,79102683,81
№15446 від 29.11.2021, № 16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, № 16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, № 16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.,55 (102 683,81+ 77554,74)07.04.2022- 04.05.20225587,40185825,95
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.,31 (185 825,95+ 74967,36)05.05.2022- 08.12.2022 (09.12.2022 часткова оплата у розмірі 861,95 грн товару за в.н. №15446 від 29.11.2021)34 894,69295688,00
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.,05 (295 688,00- 861,95)09.12.2022-04.01.20232 063,78296889,83
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022, №7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022.285528,95 (269 889,83+ 15639,12)05.01.2023- 03.02.20232 284,23287 813,18
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022, №7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022, №8058 від 04.11.2022, №8059 від 04.11.2022, №8555 від 18.11.2022, №8556 від 18.11.2022, №8557 від 18.11.2022, №8558 від 18.11.2022, №8559 від 18.11.2022, №8560 від 18.11.,79 (287 813,18+ 64517,61) 04.02.2023- 06.03.20232 466,32354 797,11

Отже, загальна сума інфляційних нарахувань, які є обґрунтованими, правомірними та підлягають стягненню із відповідача, згідно визначених позивачем періодів, складає 51735,06 грн.

Водночас, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 7797,71 грн суд встановив його хибність та здійснив власний розрахунок.

Видаткові накладніСума боргу грн Період простро-ченняСума процентів грн
№ 15446 від 29.11.20211053,1304.02.2022-06.03.20222,68
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.202198245,1707.03.2022- 06.04.2022250,32
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022175 799,9107.04.2022- 04.05.2022404,58
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022250 767,2705.05.2022- 08.12.2022 (09.12.2022 часткова оплата у розмірі 861,95 грн товару за в.н. №15446 від 29.11.2021)4493,20
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, № 1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022249 905,3209.12.2022-04.01.2023554,58
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022, №7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022.265 544,4405.01.2023- 03.02.2023654,77
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022, №7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022, №8058 від 04.11.2022, №8059 від 04.11.2022, №8555 від 18.11.2022, №8556 від 18.11.2022, №8557 від 18.11.2022, №8558 від 18.11.2022, №8559 від 18.11.2022, №8560 від 18.11.2022330 062,05 04.02.2023- 06.03.2023840,98
№15446 від 29.11.2021, №16465 від 13.12.2021, №16466 від 13.12.2021, №16468 від 13.12.2021, №16469 від 13.12.2021, №16470 від 13.12.2021, №16471 від 13.12.2021, №16472 від 13.12.2021, №16473 від 13.12.2021, №16474 від 13.12.2021, №16475 від 13.12.2021, №16476 від 13.12.2021, №16477 від 13.12.2021, №17033 від 20.12.2021, №17034 від 20.12.2021, №17035 від 20.12.2021, №17036 від 20.12.2021, №17037 від 20.12.2021, №17038 від 20.12.2021, №17039 від 20.12.2021, №17040 від 20.12.2021, №17041 від 20.12.2021, №17042 від 20.12.2021, №17043 від 20.12.2021, №17044 від 20.12.2021, №17045 від 20.12.2021, №17046 від 20.12.2021, №17047 від 20.12.2021, №17048 від 20.12.2021, №17049 від 20.12.2021, №17507 від 24.12.2021, №17508 від 24.12.2021, №17509 від 24.12.2021, №17510 від 24.12.2021, №17512 від 24.12.2021, №17513 від 24.12.2021, №17514 від 24.12.2021, №17516 від 24.12.2021, №17517 від 24.12.2021, №17518 від 24.12.2021, №17519 від 24.12.2021, №17522 від 24.12.2021, №17523 від 24.12.2021, №17524 від 24.12.2021, №17525 від 24.12.2021, №17526 від 24.12.2021, №17527 від 24.12.2021, №1271 від 25.01.2022, №1272 від 25.01.2022, №1273 від 25.01.2022, №1274 від 25.01.2022, №1275 від 25.01.2022, №1276 від 25.01.2022, №1277 від 25.01.2022, №1278 від 25.01.2022, №1279 від 25.01.2022, №1280 від 25.01.2022, №1281 від 25.01.2022, №1282 від 25.01.2022, №1283 від 25.01.2022, №1284 від 25.01.2022, №1285 від 25.01.2022, №1286 від 25.01.2022, №1287 від 25.01.2022, №1288 від 25.01.2022, №1289 від 25.01.2022, №1290 від 25.01.2022, №1291 від 25.01.2022, №2111 від 04.02.2022, №2113 від 04.02.2022, №2114 від 04.02.2022, №2115 від 04.02.2022, №2116 від 04.02.2022, №2117 від 04.02.2022, №2118 від 04.02.2022, №2119 від 04.02.2022, №2120 від 04.02.2022, №2121 від 04.02.2022, №2122 від 04.02.2022, №2123 від 04.02.2022, №2124 від 04.02.2022, №2125 від 04.02.2022, №2126 від 04.02.2022, №2127 від 04.02.2022, №2128 від 04.02.2022, №2129 від 04.02.2022, №2130 від 04.02.2022, №2131 від 04.02.2022, №2132 від 04.02.2022, №3053 від 22.02.2022, №3054 від 22.02.2022, №3055 від 22.02.2022, №3056 від 22.02.2022, №3057 від 22.02.2022, №3058 від 22.02.2022, №3059 від 22.02.2022, №3060 від 22.02.2022, №3061 від 22.02.2022, №3062 від 22.02.2022, №7689 від 26.10.2022, №7690 від 26.10.2022, №8058 від 04.11.2022, №8059 від 04.11.2022, №8555 від 18.11.2022, №8556 від 18.11.2022, №8557 від 18.11.2022, №8558 від 18.11.2022, №8559 від 18.11.2022, №8560 від 18.11.2022, №8560 від 18.11.2022, №8860 від 02.12.2022, №8862 від 02.12.2022, №8863 від 02.12.2022, №8864 від 02.12.2022, №8865 від 02.12.2022, №8866 від 02.12.2022, №8867 від 02.12.2022, №868 від 02.12.2022, №8869 від 02.12.2022347 870,8607.03.2023-04.04.2023829,17
Отже, загальна сума 3% річних, які є обґрунтованими та правомірними складає 8030,23 грн, однак оскільки суд не може виходити за межі позовних вимог, розмір 3% річних, які підлягають стягненню із відповідача складає 7797,71 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, суд зазначає наступне.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Водночас, вимогами п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки (штрафу, пені), а відповідно до вимог ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п. 6.2. договорів визначено, що у випадку прострочення платежів, передбачених пп. 5.1, 5.2 цього Договору Користувач сплачує пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст.253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної дати або настання події, з якої пов`язано його початок.

Згідно ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

При перевірці здійсненого позивачем розрахунку пені, судом встановлено його помилковість, з огляду на що, судом здійснено власний розрахунок пені.

Сума боргу грнВидаткові накладніПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиСума неустойки
77 554,74№№ 1271, 1272, 1273, 1274, 1275, 1276, 1277, 1278, 1279, 1280, 1281, 1282, 1283, 1284, 1285, 1286, 1287, 1288, 1289, 1290. 1291 від 25.01.202207.04.2022- 02.06.28,42
74 967,36№№2111, 2113, 2114, 2115, 2116, 2117, 2118, 2119, 2120, 2121, 2122, 2123, 2124, 2125, 126, 2127, 2128, 2129, 2130, 2131, 2132 від 04.02.2022; 3053, 3054, 3055, 3056, 3057, 3058, 3059, 3060, 3061, 3062 від 22.02.202205.05.2022- 04.11.28,99
15 639,12№№ 7689 від 26.10.2022, 7690 від 26.10.202205.01.2023- 04.04.2023901 928,11
64 51761№№ 8058, 8059 від 04.11.2022; 8555, 8556, № 8557, 8558. 8559, 8560 від 18.11.202204.02.2023- 04.04.,82
17808,81№№ 8860, 8862, 8863. 8864. 8865, 8866, 8867, 8868, 8869 від 02.12.202207.03.2023-04.04.202329707,47
Разом40855,81

Здійснивши перерахунок пені, судом встановлено, що розмір такої пені дорівнює 40855,81 грн.

В той же час, враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, з огляду на таке.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Наведені норми визначають можливість зменшення судом розміру штрафних санкцій (стягуваної неустойки) у двох випадках:

- коли належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками (ч.1 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України);

- якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин (ч. 2 ст. 233 Господарського кодексу України).

Кожен з таких випадків передбачає врахування різних аспектів: якщо в першому випадку суд має зважати на ступінь виконання зобов`язань боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, то в другому - законодавство передбачає необхідність врахування інтересів боржника.

Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі №467/1346/15-ц.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України, має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності. Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, необхідно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Застосоване у частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України словосполучення «суд має право» та «може бути зменшений за рішенням суду» свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість, вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (постанови Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 916/2259/18, від 24.02.2020 у справі № 917/686/19, від 26.02.2020 у справі № 922/1608/19, від 15.04.2020 у справі № 922/1607/19).

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд об`єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги всі обставини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги наступне.

Суд враховує той факт, що торгові точки підприємства відповідача з 24.02.2022 опинилось на території, де велись активні бойові дії, а потім м. Херсон та Херсонська область були повністю окуповані, що ускладнило роботу підприємства. В подальшому, загальновідомим є факт, що після звільнення м. Херсона та частини Херсонської області, вказана територія знаходиться в зоні проведення бойових дій та зазнає систематичних ракетних ударів та обстрілів, наслідком чого є чисельні пошкодження та знищення інфраструктурних об`єктів та підприємств.

Отже, суд враховує, що метою штрафних санкцій в першу чергу є стимулювання боржника до виконання своїх обов`язків за договором, при цьому розмір таких санкцій не є джерелом збагачення кредитора. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. В умовах воєнного стану неустойка не може становити непомірний тягар для осіб, місце розташування яких та місце ведення їх бізнесу є окуповані території або території, які знаходяться в зоні бойових дій.

Враховуючи положення діючого законодавства, з огляду на всі фактичні обставини справи, враховуючи важливість збереження господарської діяльності відповідача, приймаючи до уваги відсутність доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору, відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання, причини неналежного виконання зобов`язання відповідачем, притримуючись принципу «справедливого балансу інтересів сторін», беручи до уваги невідповідність розміру стягуваної неустойки з наслідками порушення зобов`язання, поведінку боржника, пов`язану із регулярним виконанням зобов`язань до початку військової агресії, ведення активних бойових дій на території Херсонської області, що значним чином вплинуло на ведення господарської діяльності підприємств, суд на підставі ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України, вважає за можливе зменшити розмір штрафних санкцій заявлених до стягнення позивачем до 10 000,00 грн.

На думку суду застосоване судом зменшення не суперечить принципу юридичної рівності учасників спору і не свідчить про явне заниження суми неустойки.

Одночасно суд враховує, що негативні наслідки, спричинені позивачу простроченням виконання грошового зобов`язання, компенсуються, окрім пені, також і за рахунок застосування до боржника відповідальності в порядку частини 2 статті 625 ЦК України.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи що в матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачем за укладеними договорами своїх зобов`язань щодо оплати, та з урахуванням здійсненого судом розрахунку 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача основного боргу у розмірі 347 870,86 грн, інфляційні втрати у розмірі 51735,06 грн, 3% річних у розмірі 7797,71 грн, пеню у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та без урахування зменшеного розміру пені, що узгоджується також з положеннями ч. 3 ст. 130 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АВАНГАРД-ОПТ (65482, Одеська обл., Одеський р-н, місто Южне, вул. Іванова, будинок 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АРОМАТИКА (04052, місто Київ, вулиця Нижній Вал, будинок 7-9; ) основну заборгованість у розмірі 347 870/триста сорок сім тисяч вісімсот сімдесят/грн 86 коп., інфляційні втрати у розмірі 51735/п`ятдесят одна тисяча сімсот тридцять п`ять/грн 06 коп., 3% річних у розмірі 7797/сім тисяч сімсот дев`яносто сім/грн 71 коп., пеню у розмірі 10 000/десять тисяч /грн 00 коп., а також 6723/шість тисяч сімсот двадцять три/грн 89 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

У зв`язку з відключенням комп`ютерної мережі суду з 30.11.2023 та відновленням роботи електронної комп`ютерної мережі суду та КП "Діловодство спеціалізованого суду" з 08.12.2023, повний текст рішення підписано 08.12.2023

Суддя Ю.М. Невінгловська