23.11.2023Справа № 910/9938/23
Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС"
про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 910/9938/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОСТУПНІ ФІНАНСИ"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС"
про стягнення 105 463,64 грн.
та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОСТУПНІ ФІНАНСИ";
2) Приватного акціонерного товариства "Альфа Страхування"
про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги № 1 від 16.02.2023
Представники сторін: не з`явилися.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОСТУПНІ ФІНАНСИ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" про стягнення 105 463,64 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані виплатою ПрАТ "Альфа Страхування" потерпілій особі страхового відшкодування згідно Договору добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000134.705.6857 від 13.12.2021, внаслідок чого до ПрАТ "Альфа Страхування" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Водночас, відповідно до Договору відступлення права вимоги № 1 від 16.02.2023, ПрАТ "Альфа Страхування" уступило свої майнові вимоги позивачу. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого є винним у скоєнні ДТП, застрахована відповідачем, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 105 463,64 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, визнано справу малозначною та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
31.07.2023 на адресу Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" надійшли відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги № 1 від 16.02.2023, укладеного між позивачем та ПрАТ "Альфа Страхування". В якості відповідачів у зустрічному позові визначено ТОВ "ДОСТУПНІ ФІНАНСИ" та ПрАТ "Альфа Страхування".
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОСТУПНІ ФІНАНСИ" та Приватного акціонерного товариства "Альфа Страхування" про визнання недійсним Договору відступлення права вимоги № 1 від 16.02.2023 до спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" об`єднано в одне провадження з первісним позовом у справі №910/9938/23. Постановлено розгляд справи №910/9938/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження; замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням.
В судовому засіданні 02.11.2023 судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі № 910/9938/23 про відмову в задоволенні первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.
При цьому, перед початком судових дебатів представник позивача за зустрічним позовом повідомив суд про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази понесення витрат на правничу допомогу.
13.11.2023 на адресу суду від представника відповідача за первісним позовом надійшла заява про розподіл судових витрат, пов`язаних з отриманням АТ "СК "АРКС" професійної правничої допомоги у справі № 910/9938/23.
При цьому, 14.11.2023 через систему "Електронний суд" від представника відповідача-1 за зустрічним позовом надійшли заперечення на заяву АТ "СК "АРКС" щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 судове засідання по розгляду заяви АТ "СК "АРКС" про розподіл судових витрат, пов`язаних з отриманням професійної правничої допомоги призначено на 23.11.2023.
23.11.2023 через систему «Електронний суд» від представника АТ "СК "АРКС" надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності представника.
В судове засідання 23.11.2023 представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.
Приймаючи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників сторін не є перешкодою для прийняття додаткового рішення у даній справі.
Дослідивши наявні в матеріалах справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" про ухвалення додаткового рішення по справі №910/9938/23, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, Господарський суд міста Києва зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Положеннями частин 2, 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що при прийнятті Господарським судом міста Києва рішення від 02.11.2023 у справі №910/9938/23 судом не було вирішено питання про відшкодування відповідачу за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у даній справі.
Також у судовому засіданні 02.11.2023 представником відповідача за первісним позовом було заявлено, що такі докази будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За приписами статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що позов позивача не підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Разом із тим, у частині 5 наведеної норми Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2019 між Адвокатським об`єднанням «АКТА ЛЕКС» та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія АРКС" (клієнт) було укладено Договір про надання правничої допомоги б/н (зі змінами, внесеними Додатковою угодою № 1 від 01.03.2021), згідно з яким об`єднання зобов`язується здійснювати захист, представництво та надавати інші види правової допомоги клієнту в прядку та строки, що визначені даним договором.
03.11.2023 сторони уклали Додаткову угоду № 910/9938/23 від 03.11.2023 до Договору про надання правової допомоги б/н від 03.04.2023, відповідно до умов якої Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту правничу допомогу та представляти його інтереси по справі № 910/9938/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доступні фінанси" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія. "АРКС" про стягнення 105 463,64 грн, яка перебуває в провадженні Господарського суду м. Києва.
У п. 2 Додаткової угоди сторони погодили, що з урахуванням ч. 3 от. 631 Цивільного кодексу України, умови цієї додаткової угоди застосовуються в т.ч. до відносин між ними, які виникли до моменту її укладення. а саме: застосовуються до відносин, які виникли після відкриття Господарським судом м. Києва провадження у справі № 910/9938/23.
Відповідно до умов п. 4 Додаткової угоди сторони погодили, що вартість години роботи адвоката Об`єднання, пов`язаної з наданням правничої допомоги та представництва інтересів Клієнта у господарській справі № 910/9938/23, становить 2500 грн. 00 коп.
Сторони погодили, що на підтвердження наданої Об`єднанням Клієнту у справі № 910/9938/23 професійної правничої допомоги складається і підписується Звіт про виконану роботу будь-яким прийнятним для сторін способом, в якому зазначаєтеся перелік послуг та їх вартість. Сторони погодили, що до складеного Звіту можуть бути подані заперечення щодо наданих послуг та їх обсягу. У випадку відсутності заперечень щодо поданого Звіту, він погоджується Сторонами шляхом його підписання представниками обох сторін (п. 5 Додаткової угоди).
Як свідчать матеріали справи, інтереси ПрАТ "Страхова компанія АРКС" представляв на підставі ордеру серії АІ № 1146326 від 10.09.2021 адвокат Шишлов О.Є., який є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується свідоцтвом про зайняття адвокатською діяльністю № 415 від 01.03.2002.
Також, суд вважає, що не підлягають задоволенню інші витрати, оскільки вони не були необхідними для розгляду даної справи. Такі витрати, як то участь у судових засіданнях та підготовка клопотання про відкладення судового засідання, виникли, у зв`язку з пред`явленням ПрАТ "Страхова компанія АРКС" зустрічної позовної заяви, в задоволенні якої суд відмовив, та відповідно ці витрати не були необхідними під час розгляду первісного позову, який суд ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Враховуючи заперечення позивача щодо розміру заявлених відповідачем витрат та зазначені вище обставини щодо необґрунтованості частини цих витрат, суд дійшов висновку, що заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва
1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АРКС" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу за первісним позовом у справі №910/9938/23 - задовольнити частково.
3. В іншій частині вимог - відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 13.12.2023.

Суддя А.І. Привалов