ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. Справа №921/451/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Кострик К.,

представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

від прокуратури: Букаловська Л.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Керівника Бучацької окружної прокуратури №53-4210ВИХ-23 від 12.10.2023 (вх. суду від 16.10.2023 №01-05/320723)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2023 (повний текст ухвали складено 03.10.2023)

про закриття провадження у справі

у справі №921/451/23 (суддя І.П. Шумський)

за позовом: Керівника Бучацької окружної прокуратури, м. Бучач, в інтересах держави

до відповідача: Бучацької міської ради, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Бучацького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) Теремок Бучацької міської ради Тернопільської області, м. Бучач, Чортківський район, Тернопільська область

про визнання недійсним (незаконним) та скасування рішення Бучацької міської ради №3154 від 06.04.2023

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і ухвали суду першої інстанції.

Керівник Бучацької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача Бучацької міської ради про визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення XV сесії VIII скликання Бучадької міської ради № 3154 від 06.04.2023 Про припинення шляхом ліквідації юридичної особи - Бучацький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) Теремок Бучацької міської ради Тернопільської області .

В обґрунтування позовних вимог прокурором зазначено, що Бучацькою міською радою по проекту спірного рішення не організовано та не проведено відповідних громадських слухань, прийняттю оскаржуваного рішення не передувало обговорення можливості його прийняття з метою урахування інтересів батьків та дітей, думку зацікавлених осіб (вихованців, їхніх законних представників, працівників закладу тощо) не з`ясовано, що інформаційно-роз`яснювальна робота серед громадськості щодо ліквідації закладу дошкільної освіти не проведено, безпосередньої участі громадськості у вирішенні питання щодо ліквідації закладу дошкільної освіти з метою врахування думки територіальної громади не забезпечено, що суперечить чинним вимогам законодавства.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2023 провадження у справі №921/451/23 закрито за п.1 ч.1 ст. 231 ГПУ України.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові № 925/1741/21 від 02.08.2023 щодо наявності у спірних правовідносин публічно-правового характеру, приписів п.10 ч.1 ст.20 ГПК України, спір у справі №921/451/23 відноситься до юрисдикції не господарського, а адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з вказаною ухвалою, керівник Бучацької окружної прокуратури звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №53-4210ВИХ-23 від 12.10.2023 (вх. суду від 16.10.2023 №01-05/320723) у якій просить ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2023 у справі №921/451/23 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що не проведення громадських слухань, незабезпечення безпосередньої участі громадськості у вирішенні питання щодо ліквідації закладу дошкільної освіти з метою врахування думки територіальної громади суперечить чинним вимогам законодавства та є порушенням вимог ст. 13 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, норм постанови Кабінету Міністрів України від 03.11.2010 № 996, якою затверджено Порядок проведення консультацій з громадськістю з питань формування та реалізації державної політики.

Вказує, що оскаржуване рішення впливає на конституційне право дітей, як право на освіту вихованців закладу дошкільної освіти, так і право законних представників дітей на реалізацію їхнього права щодо вибору конкретного закладу дошкільної освіти для своїх дітей, що є безумовною підставою для врахування думки територіальної громади при прийнятті рішення про ліквідацію закладу дошкільної освіти та вирішення такого суспільно важливого та соціально значущого питання як ліквідація закладу дошкільної освіти, потребує з боку суб`єкта владних повноважень не тільки необхідності обов`язкового дотримання всіх передбачених вимог чинного законодавства України, а й найретельнішого дослідження такого питання з урахуванням думки суспільства.

Позивач, відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про розгляд справи, правом на подання відзиву не скористалися.

Позивач, відповідач та третя особа явку уповноважених представників не забезпечили, були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2023 справу №921/451/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М. та Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 у справі № 921/451/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Керівника Бучацької окружної прокуратури на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2023 у справі №921/451/23.

Ухвалою суду від 13.11.2023 призначено розгляд справи на 05.12.2023.

В судовому засіданні 05.12.2023 прокурор підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених у ній та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2023 у справі №904/868/22).

Ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Так, ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" установлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

У свою чергу, юрисдикція визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Юрисдикція визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, з огляду на які їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення юрисдикції покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена ст. 20 ГПК України.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Таким чином, критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. Визначення юрисдикції спору має важливе значення для практичної реалізації принципу доступу до правосуддя.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1.1., 1,5 Статуту Бучацького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) "Теремок" Бучацької міської ради Тернопільської області останній перебуває у комунальній власності, засновником закладу є Бучацька міська рада.

Рішенням XV сесії VIII скликання Бучацької міської ради № 3154 від 06.04.2023 "Про припинення шляхом ліквідації юридичної особи - Бучацький заклад дошкільної освіти (ясла-садок «Теремок» Бучацької міської ради Тернопільської області, " припинено шляхом ліквідації юридичну особу - Бучацький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Теремок» Бучацької міської ради Тернопільської області, , що знаходиться за адресою 48402, Тернопільська область, Чортківський район, м. Бучач, вул. Агнона, будинок 3, утворено ліквідаційну комісію з припинення юридичної особи - Бучацького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Теремок» Бучацької міської ради Тернопільської області, .

Предметом позову у даній справі є визнання незаконним (недійсним) та скасування рішення ХV сесії VІІІ скликання Бучацької міської ради № 3154 від 06.04.2023 "Про припинення шляхом ліквідації юридичної особи Бучацький заклад дошкільної освіти (ясла-садок) Теремок Бучацької міської ради Тернопільської області, ".

Судом першої інстанції встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебувала справа №925/1741/21 за позовом ОСОБА_1 до Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Шабельниківського навчально-виховного комплексу Загальноосвітня школа I ступеня - дошкільний навчальний заклад Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Виконавчого комітету Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, про визнання недійсним рішення.

02.08.2023 Великою Палатою Верховного Суду прийнята постанова в справі № 925/1741/21 (повний текст оприлюднений 26.09.2023), відповідно до висновків якої спір про оскарження рішень органів місцевого самоврядування про створення / реорганізацію / ліквідацію комунальних закладів (установ, організацій) підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що сільська рада є суб`єктом владних повноважень, оскаржене рішення якого прийняте на виконання владних управлінських функцій і є таким, що зачіпає права та інтереси члена територіальної громади, тому правовідносини, які виникли в справі, є публічно-правовими. Захист прав та інтересів члена територіальної громади від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, якщо ці порушення полягають, наприклад, у перевищенні повноважень, недотриманні процедури чи порядку прийняття рішення, є завданням адміністративного судочинства.

Отже, враховуючи, що підставами позову було визначено порушення процедури чи порядку прийняття рішення про ліквідацію Бучацького закладу дошкільної освіти, колегія суддів наголошує, що наведене вище виключає господарсько-правовий характер спірних правовідносин.

Також Велика Палата Верховного Суду у зазначеній вище постанові відступила від висновків щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах стосовно юрисдикції спору, які викладено у постановах Великої Палати від 27.052020 у справі № 813/1232/18 (провадження № 11-90апп20) та від 09.09.2020 у справі № 260/91/19 (провадження № 11-1008апп19) та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постановах від 28.01.2021 у справі № 140/434/19 (провадження № К/9901/34036/19) та від 22.10.2020 у справі № 694/1174/16-а (провадження № К/9901/18021/18, № К/9901/18023/18, вказавши, що такі спори належать до адміністративної юрисдикції та мають вирішуватися судами за правилами КАС України.

Ч. 4 ст. 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів зазначає, що однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

За даних обставин, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 02.08.2023 по справі №925/1741/21, проаналізувавши предмет, підставу та характер спірних правовідносин у справі №921/452/23, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства та належить до адміністративної юрисдикції.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2023 у справі № 921/451/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 255, 269, 270, 271, 280, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Керівника Бучацької окружної прокуратури №53-4210ВИХ-23 від 12.10.2023 (вх. суду від 16.10.2023 №01-05/320723) залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 02.10.2023 у справі № 921/451/23 без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено та підписано 14.12.2023

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець