УХВАЛА

11.12.2023Справа № 910/18677/23

Суддя Щербаков С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1

до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"

про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування рішення Українського національного офісу інтелектуальної власності та інновацій про визнання нечинним повідомлення про встановлення дати подання заявки на винахід (корисну модель) від 20.09.2023 року № 15897/ЗА/23, оформлене повідомленням по заявці на винахід (корисну модель) від 05.10.2023 року № 16561/ЗА/23.

Розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відмову у прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів визначена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, перелік яких наведений у ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Вищий суд з питань інтелектуальної власності розглядає справи щодо прав інтелектуальної власності, зокрема:

1) справи у спорах щодо прав на винахід, корисну модель, промисловий зразок, торговельну марку (знак для товарів і послуг), комерційне найменування та інших прав інтелектуальної власності, в тому числі щодо права попереднього користування;

2) справи у спорах щодо реєстрації, обліку прав інтелектуальної власності, визнання недійсними, продовження дії, дострокового припинення патентів, свідоцтв, інших актів, що посвідчують або на підставі яких виникають такі права, або які порушують такі права чи пов`язані з ними законні інтереси;

3) справи про визнання торговельної марки добре відомою;

4) справи у спорах щодо прав автора та суміжних прав, в тому числі спорах щодо колективного управління майновими правами автора та суміжними правами;

5) справи у спорах щодо укладання, зміни, розірвання і виконання договору щодо розпорядження майновими правами інтелектуальної власності, комерційної концесії;

6) справи у спорах, які виникають із відносин, пов`язаних із захистом від недобросовісної конкуренції, щодо: неправомірного використання позначень або товару іншого виробника; копіювання зовнішнього вигляду виробу; збирання, розголошення та використання комерційної таємниці; оскарження рішень Антимонопольного комітету України із визначених цим пунктом питань.

Відповідно п.п. 15, 16 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, Вищий суд з питань інтелектуальної власності починає свою роботу з дня, наступного за днем опублікування Головою Вищого суду з питань інтелектуальної власності в газеті "Голос України" повідомлення про початок роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності; до початку роботи Вищого суду з питань інтелектуальної власності справи щодо прав інтелектуальної власності розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, судами відповідно до правил юрисдикції (підвідомчості, підсудності), які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

З наведених правових норм вбачається, що за загальним правилом господарські суди розглядають справи у спорах за участю юридичних осіб та громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності. Участь фізичних осіб, які не є суб`єктами підприємницької діяльності допускається лише у випадках, передбачених законодавчими актами України. Такий випадок передбачений, зокрема, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 03.08.2017) та ст. 30 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017), які відносять до підвідомчості господарських судів справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що пов`язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що кредитор може подати до господарського суду письмову заяву з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують лише у тому випадку, коли порушено провадження у справі про банкрутство щодо боржника.

Як вбачається із змісту позовної заяви, фізичною особою ОСОБА_1 було подано до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" заяву про державну реєстрацію винаходу (корисної моделі) - сплав «HARDAL».

Позивач вказує, що повідомленням про встановлення дати подання заявки на винахід (корисну модель) № 15897/ЗА/23 від 20.09.2023 Державною організацією "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" було встановлено дату подання заявки позивачем: 01.09.2023.

Проте, в подальшому повідомленням № 16561/ЗА/23 від 05.10.2023 Державна організація "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" повідомила позивача, що повідомлення про встановлення дати подання заявки на винахід (корисну модель) № 15897/ЗА/23 від 20.09.2023 вважається нечинним.

Тож, позивачем оскаржено до суду рішення Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій", у вигляді повідомлення № 16561/ЗА/23 від 05.10.2023 про визнання нечинним повідомлення про встановлення дати подання заявки на винахід (корисну модель) від 20.09.2023 року № 15897/ЗА/23.

Разом з тим, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_1 не звертається до суду, як суб`єкт підприємницької діяльності, а звертається саме як фізична особа, при цьому спір між сторонами виник не з корпоративних відносин, а останній не є кредитором в процесі ліквідації чи на стадії банкрутства підприємства.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про визнання протиправним і скасування рішення, не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що даний спір підлягає вирішенню в місцевому районному суді (враховуючи, що позивачем є фізична особа - ОСОБА_1 ).

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2019 та постанові Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №760/809/18 та постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №760/20934/18.

Крім того, суд також вважає за необхідне зазначити, що правовідносини у даній справі не є подібними до правовідносин у справі № 826/15263/18, в якій Великою Палатою Верховного Суду винесено постанову від 29.05.2019 та на яку міститься посилання у позовній заяві, як підставу для розгляду позовних вимог ОСОБА_1 в порядку господарського судочинства. Оскільки у вказаній справі сторонами були юридичні особи та така справа була розглянута в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим Велика Палата Верховного Суду з огляду на склад учасників спору, а також те, що предмет позову пов`язаний із захистом прав інтелектуальної власності дійшла висновку, що його вирішення віднесено до юрисдикції господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" про визнання протиправним і скасування рішення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 175, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви.

2. Позовну заяву з додатками повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 11.12.2023.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.