УХВАЛА

05 грудня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/13105/21

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Малашенкової Т. М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності» (далі - Організація, скаржник)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 про зупинення провадження у справі

у справі №910/13105/21

за позовом Візз Еір Хангері Зрт. ( Wizz Air Hungarі Zrt. )

до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій»

про визнання незаконними і скасування рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Організція 20.11.2023 (згідно з поштовими відмітками на конверті) звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить, зокрема скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №910/13105/21 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою Організації на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі №910/13105/21, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.11.2023 для розгляду касаційної скарги у справі №910/13105/21 визначено колегію суддів у складі: Малашенкова Т.М. - головуюча, Бенедисюк І.М., Колос І.Б.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Проте у касаційній скарзі Організації не зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, а отже скарга оформлена з порушенням пункту 2 частини другої статті 290 ГПК України.

Таким чином, скаржнику слід виконати вимоги пункту 2 частини другої статті 290 ГПК України та зазначити відомості про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та представників.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Так, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №910/13105/21:

1. Заяву Візз Еір Хангері Зрт. ( Wizz Air Hungarі Zrt. ) про відвід судовому експерту Дорошенку Олександру Федоровичу задоволено.

2. Відведено судового експерта Дорошенка Олександра Федоровича від участі у справі №910/13105/21.

3. Змінено експертну установу, яка призначена ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 у справі № 910/13105/21 для проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності на Київський науково-дослідний інститут судових експертиз.

4. Направлено матеріали справи № 910/13105/21 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) для проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, призначеної відповідно до ухвали Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 у справі №910/13105/21.

5. По закінченню експертизи висновок експерта направити до Північного апеляційного господарського суду разом з матеріалами справи № 910/13105/21 та даними щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

6. Зупинено провадження у справі № 910/13105/21 за апеляційною скаргою Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі №910/13105/21 до отримання судом від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз висновку експерта.

Беручи до уваги доводи касаційної скарги, її вимоги та означену самим скаржником ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 про зупинення провадження у справі №910/13105/21, як предмет оскарження, Суд виходить з такого, що:

- ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження (стаття 234 ГПК України);

- ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали (пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України);

- ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу (частина перша статті 304 ГПК України).

З огляду на викладене оскаржується ухвала суду апеляційної інстанції зі справи про зупинення провадження, яка належить до переліку судових рішень, на які учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі (якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки), мають право подати касаційну скаргу (пункт 3 частини першої статті 287 ГПК України).

Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Верховний Суд звертає увагу, що частина друга статті 287 ГПК України визначає і розмежовує підстави оскарження судових рішень передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України та підстави оскарження судових рішень визначених пунктами 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України.

Відтак, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний абзац частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену частиною другою статті 287 ГПК України.

З урахуванням змін до ГПК України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно форми, змісту касаційної скарги та строку її подання.

На обґрунтування своєї правової позиції Організація зазначає, що оскаржує ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №910/13105/21 на підставі пункту 3 частини першої статті 287 ГПК України як таку, що винесена: з грубим порушенням норм процесуального права - порушенням статей 8, 55 Конституції України та статей 7, 11, 13, 120, 202, 236 ГПК України, в тому числі, зважаючи на позбавлення Організації таких принципів господарського судочинства як рівність перед законом і судом, змагальність сторін, законність і обґрунтованість судового рішення.

Також Організація вказує, що 31.10.2023, з Єдиного державного реєстру судових рішень представник скаржника дізнався про те, що у справі №910/13105/21 судом апеляційної інстанції поновлено провадження та винесено ряд процесуальних документів під час судових засідань 04.10.2023, 18.10.2023, 25.10.2023, в яких Організація не брала участь з незалежних від неї обставин - суд апеляційної інстанції не повідомляв Організацію про призначені судові засідання, не надсилав ані прийняті судом процесуальні документи, ані судові повістки про виклик тощо та посилаючись на пункт 5 частини першої статті 310 ГПК України зазначає, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

При цьому скаржник не посилається на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України (оскільки оскаржується ухвала, як судове рішення, і оскарження в частині зупинення передбачене пунктом 3 частини першої статті 287 ГПК України).

При поданні касаційної скарги на судові рішення якими повернуто апеляційну скаргу, скаржнику необхідно посилатись на підставу подання касаційної скарги, визначеною відповідним абзацом частини другої статті 287 ГПК України, при цьому касаційна скарга має містити належне обґрунтування того, у чому саме полягало невірне застосування норм матеріального права та/чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та межі касаційного перегляду закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати конкретну підставу оскарження.

За таких обставин, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 ГПК України, оскільки не містить чіткого визначення підстав, на яких подається касаційна скарга з належним обґрунтуванням, у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Таким чином, враховуючи доводи касаційної скарги, скаржнику слід виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України та вказати підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження (ухвала про зупинення провадження у справі) та зазначити які конкретно норми права під час розгляду питання щодо зупининення провадження.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає скаргу.

В прохальній частині касаційної скарги скаржник просить Суд скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №910/13105/21 про зупинення провадження у справі за апеляційною скаргою Організації на рішення Господарського суду міста Києва від 01.06.2022 у справі №910/13105/21, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Верховний Суд виходить з того, що процесуальні питання, пов`язані з рухом справи вирішуються шляхом постановлення ухвал. При цьому приймає до уваги, що імперативного припису щодо вирішення кожного окремого процесуального питання, пов`язаного з рухом справи або клопотанням сторони виключно шляхом постановлення за кожним таким питанням, оформленого окремим письмовим документом однією ухвалою чи окремою протокольною ухвалою не має. Також Суд виходить з того, що є судові рішення, які є одноактними та такими, що не відповідають таким.

Відповідно до частин першої - третьої статті 304 ГПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу; скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції чи постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідне рішення чи постанову. У разі подання касаційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення чи постанови суду, суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу; касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Статтею 308 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Аналіз положень статті 308 ГПК України дає підстави для висновку, що вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, повинні бути повними та однозначними, тобто містити інформацію не лише про те, які судові рішення оскаржуються, а й про те, які повноваження суд касаційної інстанції повинен застосувати за результатами перегляду оскаржуваних рішень.

Водночас у прохальній частині скарги скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №910/13105/21 про зупинення провадження у справі, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на скаржника, а касаційна скарга не містить однозначної інформації щодо того, які дії має зробити Суд за результатами перегляду касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду про зупинення провадження у справі з огляду на предмет касаційного оскарження в частині саме зупинення провадження, який (предмет оскарження) передбачено пунктом третім частини першої статті 287 ГПК України, тому беручи до уваги приписи статті 304 ГПК України та вищевикладені міркування, Суд звертає увагу скаржника на необхідності уточнення прохальної частини касаційної скарги, з урахуванням наведених вище вимог.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга Організації підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених вище недоліків, шляхом надання касаційної скарги в новій редакції із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін та представників, уточнити які дії має зробити Суд за результатами перегляду касаційної скарги, а також зазначити підстави касаційного оскарження судового рішення, визначену у частині другій статті 287 ГПК України (з визначенням відповідного абзацу), з належним обґрунтуванням того, у чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, з огляду на предмет касаційного оскарження та зазначити які конкретно норми права було порушено.

Матеріали з усуненням недоліків касаційної скарги слід подати в Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії цих матеріалів іншим учасникам справи.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків або не в повному обсязі усунення недоліків протягом установленого строку матиме наслідок повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України, виходячи з вищенаведеного.

Верховний Суд звертає увагу, що з 04 листопада 2023 року набрав чинності Закон України від 19.10.2023 №3424-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи». Зокрема, приписами частини шостої статті 6 ГПК України (у редакції Закону, з урахуванням змін) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Керуючись 174, 234, 235, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 у справі №910/13105/21 - залишити без руху.

2. Надати Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності» строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали. Повідомити скаржника про можливість подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду документи про усунення недоліків через «Електронний суд» або поштою за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити Державній організації «Український національний офіс інтелектуальної власності», що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

4. Верховний Суд звертає увагу, що з введенням в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29.06.2023 №3200-IX: передбачені процесуальні наслідки недотримання вимог статті 6 ГПК України; суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню

Суддя Т. Малашенкова