Справа № 909/648/23
У Х В А Л А

07.12.2023 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Безрука Н. К., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці", адвоката Міськів О. Т. (вх. № 13533/23 від 29.11.2023) про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма 315"

(вул. Грушевського, буд. 3, м. Вишгород,

Вишгородський район, Київська область, 07302)

до відповідача: Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці"

(вул. Б. Хмельницького, буд. 40, с. Вільхівці,

Городенківський район, Івано-Франківська область, 78113)

про стягнення заборгованості у розмірі 496 954, 43 гривень, з яких: 183 704, 08 гривень - пені, 279 245, 30 гривень 48 % річних, 34 005, 05 гривень інфляційних складових (втрат),

за участі:

від позивача: Колісника Богдана Олеговича (в режимі відеоконференції),

від відповідача: Міськів Оксани Тарасівни,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма 315" до Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці" про стягнення заборгованості у розмірі 496 954, 43 гривень, з яких: 183 704, 08 гривень - пені, 279 245, 30 гривень 48 % річних, 34 005, 05 гривень інфляційних складових (втрат).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 23.11.2023 у справі № 909/648/23, зокрема, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма 315" до Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці" про стягнення заборгованості у розмірі 496 954, 43 гривень, з яких: 183 704, 08 гривень пені, 279 245, 30 гривень 48 % річних, 34 005, 05 гривень інфляційних складових (втрат) задоволено частково; ухвалено стягнути з Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма 315" - 231 474, 69 гривень, з яких: 91 852, 04 гривень - пеня, 139 622, 65 гривень - 48 % річних, а також 6 944, 44 гривень - судового збору та 62 423, 86 гривень - витрат на професійну правову допомогу.

29.11.2023 за вх. № 13533/23 через підсистему "Електронний суд" від представника Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці", адвоката Місків О. Т. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Ухвалою від 01.12.2023 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 04.12.2023) суд прийняв до розгляду заяву представника Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці", адвоката Місків О. Т. (вх. № 13533/23 від 29.11.2023) про ухвалення додаткового рішення у справі № 909/486/23, судове засідання призначив на 07.12.2023.

04.12.2023 за вх. № 17424/23 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма - 315", адвоката Колісника Б. О. надійшла заява про участь у судовому засіданні по справі № 909/648/23 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 04.12.2023 суд задовольнив заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма - 315", адвоката Колісника Б. О. (вх. № 17424/23 від 04.12.2023) про участь у судовому засіданні по справі № 909/648/23 в режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів та постановив провести розгляд справи № 909/648/23, призначеної на 07.12.2023 об 15:00 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку за посиланням на офіційний вебпортал судової влади України vkz.court.gov.ua.

04.12.2023 за вх. № 17435/23 через підсистему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптіма - 315", адвоката Колісника Б. О. надійшли заперечення щодо співмірності заявлених витрат на правничу допомогу.

Дослідивши подану заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Частина 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачає ряд підстав за умови існування яких, суд з власної ініціативи або за заявою учасника справи може прийняти додаткове рішення, серед яких: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, чинне господарське процесуальне законодавство передбачає випадки ухвалення додаткового рішення, й, зокрема, таким випадком є не вирішення питання розподілу судових витрат жодним чином під час ухвалення рішення. При цьому йдеться не про відмову у стягненні певних судових витрат, в тому числі й витрат на професійну правничу допомогу, а саме про відсутність мотивування та будь-яких висновків суду з цього приводу в рішенні суду по суті справи.

Судові витрати у відповідності до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини 3 зазначеної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Пунктом 8 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що відзив повинен містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання пункту 8 частини 3 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, представником Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці" у відзиві на позов було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи і становить 100 000, 00 гривень, однак у відзиві відсутнє прохання про покладення судових витрат на позивача. Водночас, впродовж розгляду справи ні відповідач, ні його представник не подавали доказів понесення зазначених витрат, як і не заявляли, що мають намір подати такі докази після ухвалення судом рішення у справі, в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, механізм розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою професійною допомогою, а частина 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України - механізм розподілу між сторонами інших витрат (на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зі змісту наведеної процесуальної норми випливає, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У будь-якому випадку, конструкція частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що сторона має повідомити суд про намір подати додаткові докази до ухвалення судом рішення.

Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 922/4022/20.

При цьому, процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів.

Верховний Суд у постанові від 08.11.2023 у справі № 922/4343/21 зазначив, що підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Коли йдеться про розподіл витрат, понесених на професійну правничу допомогу, то ініціювати це питання має сторона, яка понесла ті витрати, й для цього треба щонайменше заявити/повідомити суду про необхідність їх розподілу за наслідками розгляду справи. Власне з цим - з об`єктивованою формою вираження наміру сторони щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу ще до завершення розгляду справи (чи то в порядку письмового провадження, чи в судовому засіданні) - пов`язується можливість як потім подати протягом п`яти днів докази на підтвердження цих витрат, так і ухвалення на цій підставі додаткового судового рішення.

Враховуючи викладене відповідач або його представник повинні були заявити про намір подати докази в порядку частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі і впродовж п`яти днів після ухвалення рішення подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що відповідач чи його представник до закінчення судових дебатів не звертався із заявою про стягнення судових витрат та не подав доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, як і не звертався до суду із заявою про те, що такі докази будуть подані впродовж п`яти днів після ухвалення рішення суду.

У постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 911/2130/21, від 29.06.2022 у справі № 161/5317/18 зазначено, що неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Як випливає із змісту частини 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у прийнятті додаткового рішення постановляється ухвала.

За таких обставин заява представника Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці", адвоката Місків О. Т. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити Приватному підприємству агрофірма "Вільхівці" в прийнятті додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу по справі № 909/648/23.

2. Ухвала набирає законної сили 07.12.2023 та може бути оскаржена у визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

3. Повний текст ухвали складено - 11.12.2023.

Суддя В. В. Михайлишин