ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Справа № 902/730/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

позивача: Якименко О.О. - адвокат

відповідача: Бучок А.О. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 (суддя Тварковський А.А., м. Вінниця, повний текст складено 31.07.2023) та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 (суддя Тварковський А.А., м. Вінниця, повний текст складено 17.08.2023)

за позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех"

про розірвання договору та стягнення 352 668,9 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою-підприємцем Лєхачовим Андрієм Олександровичем подано до Господарського суду Вінницької області позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про розірвання договору та стягнення 352 668,9 грн.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 у справі №902/730/21 у задоволенні позову відмовлено повністю. Витрати зі сплати судового збору в сумі 7560 грн залишено за позивачем. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" 32315,5 грн судових витрат за проведення судової експертизи.

Не погоджуючись з протокольною ухвалою від 04.05.2023 року та рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 у справі №902/730/21 фізична особа-підприємець Лєхачов Андрій Олександрович звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 19 липня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції допустив помилку в оцінці висновку експертів №041/21 від 15.02.2023 року, оскільки висновком експертів не підтверджено, що роботи виконано відповідачем. Так, на вирішення експертизи було поставлено питання № 22: "У разі якщо в ході експертного дослідження буде встановлено факт виконання обумовлених у Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с.19 т.1) до Договору робіт, то чи підтверджується документально, що такі роботи виконано саме відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (а.с.157 зв. т.2), - відповідь наступна: «На підставі проведеного дослідження наявних матеріалів справи, враховуючи вимоги основних пунктів нормативної документації встановлено, що надати відповідь на питання, чи підтверджується документально виконання відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Аллбаутех» робіт з монтажу додаткового обладнання для басейну, що знаходиться на території бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м.Хмільник, вул Курортна, 2Ж, зазначеного в питаннях №№1-20 ухвали суду від 16.09.2021 року, не вбачається за можливе» (а.с.181 зв. т.2).

Позивач зазначає, що висновком експертів підтверджено встановлення трьох видів обладнання, перше - відповідає обладнанню, зазначеному у специфікації; друге - що не відповідає обладнанню, зазначеному у специфікації; третє неідентифікованого обладнання. А, отже, це окреме підтвердження доводів позивача, що відповідач не виконав роботи з поставки та встановлення додаткового обладнання. В іншому ж випадку - все обладнання відповідало б специфікації.

Крім того, позивач вважає, що судом залишено без уваги, що відповідач на обґрунтування своїх доводів не надав жодного доказу на підтвердження того, що він виконав підрядні роботи з монтажу додаткового обладнання басейну та пусконалагоджувальних робіт. Згідно Договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 обов`язок підрядника з виконання монтажних робіт вважається виконаним з моменту прийняття таких робіт Замовником. Передання монтажних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформляється актом прийому-передачі виконаних робіт, підписаним обома сторонами (пп. 3.9, 3.10 Договору). Відповідачем на підтвердження своїх доводів щодо монтажу додаткового обладнання та пусконалагоджувальних робіт не надано жодних інших доказів, в тому числі первинних документів, які підтверджували б придбання відповідачем додаткового обладнання, погодженого сторонами у Специфікації, направлення працівників за місцезнаходженням басейну (наказів про відрядження, проїзду, проживання, тощо) та безпосереднє виконання монтажу додаткового обладнання та пусконалагоджувальних робіт (фотографії, показання свідків - працівників тощо). Водночас відповідач фальшував акти прийому-передачі виконаних робіт. Так відповідач склав акт прийому-передачі виконаних робіт до договору підряду №КМ15375 від 23 травня 2016 року, датований 10 червня 2020 року (а.с.43 т.1).

Скаржник звертає увагу, що в клопотанні відповідачем про призначення експертизи від 23 серпня 2021 року зазначено: «29.01.2021 відповідач виконав на користь позивача роботи з монтажу додаткового обладнання, басейну згідно Договору. Відповідач 29.01.2021 відмовився від підписання акту прийому-передачі робіт з монтажу додаткового обладнання, складеного позивачем на місці їх виконання». Суд в рішенні прийшов до обґрунтованого висновку, що «спростовується факт можливого виконання спірних робіт у січні 2021». Проте в подальшому, суд першої інстанції фактично, виправдовує дії відповідача: «На думку суду, існування таких актів пояснює намагання відповідача привести у відповідність до умов договору первинну документацію за наявного між сторонами спору». Для такого висновку у суду першої інстанції не має жодних підстав. Навпаки, твердження відповідача, в одному випадку, що виконав повністю роботи 10.06.2020, а в другому випадку, що виконав повністю роботи 29.01.2021 є взаємосуперечливими, вказують на невідповідність дійсним обставинам, тобто є неправдивими.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи та на їх підтвердження докази позивача, що позивач під час розгляду справи №902/809/20, враховуючи роз`яснення суду щодо мирного вирішення справи, тричі письмово звертався до відповідача, зокрема, щодо виконання монтажу додаткового обладнання басейну та пусконалагоджувальних робіт, усунення дефектів, виявлених протягом гарантійного строку: претензія від 06.07.2020 року, звернення від 20.08.2020 року, звернення від 27.10.2020 року. Відповідач жодним чином не відреагував, навіть не надав відповіді. Також вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги рішення Господарського суду Вінницької області від 10.12.2020 у справі №902/809/20, яким відмовлено в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андріям Олександровича 321 850,00 грн заборгованості за договором підряду № КМ15375 від 23.05.2016 року щодо повної оплати виконаних робіт, зокрема, щодо оплати робіт з монтажу додаткового обладнання та пусконалагоджених робіт.

04 травня 2023 року судом першої інстанції відхилено клопотання позивача про продовження строку для подання доказів на підтвердження виконання монтажу додаткового обладнання басейну ФОП Лукашуком П.П., що відображено у протоколі судового засідання від 04.05.2023: "№20, час 09:50:47, Головуючий суддя Тварковський А.А., виходячи із положень ст.ст. 42, 80 ГПК України, суд не вбачає наведені причини поважними для того, щоб докази не були подані в строк визначений ГПК України, тому подане вище клопотання відхиляється судом (протокольна ухвала)". Позивач зауважує, що докази подані суду 30 березня 2023 року (а.с. 189-210 т.2) не на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а на спростування тверджень відповідача від 15 березня 2023 року, що оскільки додаткове обладнання спірного басейну виконує свої функції, то значить роботи виконані відповідачем. Раніше позивач ці докази не подавав, тому що вони не підтверджували обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Ухвалою суд від 09.10.2023 з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на рішення Господарського суду від 13.07.2023 у справі №902/730/21 та з урахуванням ухвали про виправлення описки від 11.10.2023 розгляд апеляційної скарги призначено на 22 листопада 2023 року.

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 08 серпня 2023 року стягнуто з Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю 'Аллбаутех" 27900 грн - витрат на професійну правничу допомогу. В решті витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн залишено за Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех"

Не погоджуючись з ухваленим додатковим рішенням Фізична особа-підприємець Лєхачов Андрій Олександрович звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 8 серпня 2023 року та відмовити товариству з обмеженою відповідальністю Аллбаутех" у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що представник відповідача подав в суд заяву - повідомлення відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розрахунок судових витрат з доданими матеріалами. Проте це не є підставою для розгляду судом питання про судові витрати. Не зважаючи на те, що представник відповідача подав в судовому засіданні 25.05.23 року заяву - повідомлення відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України (а.с.22, 24 т.3), а після проголошення рішення у справі - 25.07.23 року розрахунок судових витрат з доданими матеріалами. Проте заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача не надав суду, що є необхідним у відповідності до вимог ст. ст.221, 244 ГПК України. А, отже, відсутні процесуальні підстави для ухвалення судом додаткового рішення щодо розгляду по суті розрахунку судових витрат.

В додатковому рішення вказано «на адресу електронної пошти суду надійшов ряд документів на підтвердження витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" на професійну правничу допомогу (вх. канцелярії суду №01-34/6863/23 від 25.07.2023)». І це дійсно так (а.с.45 т.3). А, отже, в порушення ч.8 ст.129 ГПК України відповідач надав докази не протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, які закінчуються 24.07.2023 року, а на шостий день. Суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги заяву про закриття провадження у справі і клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 53, 60 т.3). Крім того, позивач зазначає, що він оскаржив рішення Господарського суду Вінницької області від 19 липня 2023 року та просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, а задоволення апеляційної скарги окрема підстава до скасування додаткового рішення.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21. Об`єднано апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.07.2023 у справі №902/730/21 та на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 в одне апеляційне провадження для спільного розгляду. Розгляд апеляційної скарги з урахуванням ухвали суду від 11.10.2023 року про виправлення описки призначено на 22.11.2023 об 10:00 год.

14 листопада 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 р. у справі №902/730/21 в якому просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А.О. на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 р. у справі №902/730/21. Стягнути з ФОП Лєхачова А.О. на користь ТОВ "Аллбаутех" витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 5000,00 грн.

14 листопада 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 в якому просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023р. у справі № 902/730/21.

Представник позивача в судовому засіданні 22.11.2023 підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.

В судовому засіданні 22.11.2023 представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечив та надав відповідні пояснення.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року оголошено перерву у судовому засіданні по справі №902/730/21 до 10:00 год. 05 грудня 2023 року.

29 листопада 2025 року від ФОП Лєхачова А.О. надійшли додаткові пояснення в якому позивач заперечує доводи відповідача про виконання відповідачем монтажу додаткового обладнання басейна та виконання пусконалагоджувальних робіт.

04 грудня 2023 року від ТОВ «Аллбаутех» надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу в яких відповідач додатково наводить підстави заперечення на апеляційну скаргу позивача та просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А.О. на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 р. у справі №902/730/21. До вказаного доповнення до відзиву додано, зокрема копії претензій ФОП Лєхачова А.О. від 06.07.2020; 20.08.2020; 27.10.2020; копії протоколів зауважень ФОП Лєхачова А.О. від 04.02.2021, 15.02.2021, копію клопотання позивача від 30.03.2023; витяги з веб-сайту uaotzyv.com, з соціальної мережі Facebook; копії інвойсів №160825 від 25.08.2016; №161011 від 11.10.2016; фото басейну на території бази відпочинку позивача «Аквазона Коктебель» від 02.06.2020.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2023 просив суд рішення Господарського суду Вінницької області від 19 липня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Скасувати додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 та відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Аллбаутех» у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу. Просив суд відмовити у стягненні з ФОП Лєхачова А.О. на користь ТОВ "Аллбаутех" витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 5000,00 грн.

В судовому засіданні 05.12.2023 представник відповідача просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А.О. на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 р. у справі №902/730/21. Стягнути з ФОП Лєхачова А.О. на користь ТОВ "Аллбаутех" витрати на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 5000,00 грн. та залишити без задоволення апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях 22.11.2023, 05.12.2023, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку - апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.05.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (Підрядник, відповідач) та Фізичною особою-підприємцем Лєхачовим Андрієм Олександровичем (Замовник, позивач) укладено Договір підряду №КМ15375 (далі-Договір), відповідно до п. 1.1 Підрядник зобов`язується виконати роботи з монтажу, підключення електрообладнання та запуску в експлуатацію басейну за найменуванням, формою, розмірами, кольором та за адресою, які визначені у Специфікації №КМ15375 від 23.05.2016 року (Специфікація), що є невід`ємним Додатком до цього Договору ("басейн"), з використанням своїх матеріалів (обладнання), а Замовник зобов`язується прийняти Басейн і виконані роботи та оплатити їх ціну на умовах цього Договору (а.с. 13-18 т.1).

Згідно із п. 1.2. Договору якість басейну повинна відповідати стандартам та технічним умовам виробника, що встановлюють вимоги до якості басейну даного виду.

Відповідно до п. 2.1. Договору загальна ціна робіт (ціна робіт) за цим договором визначається сумарною вартістю матеріалів (основного та додаткового обладнання), які вказані у Специфікації, монтажних робіт (робіт з монтажу основного та додаткового обладнання) й пусконалагоджувальних робіт (робіт з підключення електрообладнання та запуску Басейну в експлуатацію), а також доставки матеріалів та/або проїзду монтажної бригади (транспортних витрат) і зазначається у Специфікації до цього договору та становить 1 536 403 грн. в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 52 616,55 євро, з них:

- 790 568,10 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 27 074,25 євро, становить загальна вартість основного обладнання басейну, вказаного в Специфікації (п. 2.1.2 Договору);

- 596 789,60 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 20 438,00 євро, становить загальна вартість додаткового обладнання басейну, вказаного в Специфікації (п. 2.1.3 Договору);

- 14 600,00 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 500,00 євро, становить вартість доставки матеріалів та/або проїзду монтажної бригади (транспортні витрати) (п. 2.1.4 Договору);

- 71 316,00 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 2 520,00 євро, становить загальна вартість робіт з монтажу основного обладнання Басейна (п. 2.1.5 Договору);

- 57 941,56 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 1 984,30 євро, становить загальна вартість робіт з монтажу додаткового обладнання Басейна (п. 2.1.6 Договору);

- 2 920,00 грн в т.ч. ПДВ, що еквівалентно 100,00 євро, становить загальна вартість пусконалагоджувальних робіт (підключення електрообладнання та запуск Басейну).

Підрядник зобов`язаний передати Замовнику документацію, а саме: порядок будівельної підготовки; схему будівельної підготовки; інструкцію з обслуговування басейну і обладнання; гарантійний лист на басейн (п. 1.3. Договору).

Замовник здійснює на умовах передоплати перший платіж у розмірі 70 % від ціни договору, що складає 1 075 4820,00 грн та еквівалентно 36 831,57 євро, протягом 30 банківських днів з моменту укладення цього договору та передачі документації згідно п.1.3 Договору (п. 2.2 Договору).

Остаточний розрахунок за даним договором, що складає 460 931,00 грн та еквівалентно 15 784,96 євро, здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту закінчення виконання робіт за даним договором та передачі їх результатів Замовнику (п. 2.3 Договору).

Розрахунки за цим Договором здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядника (п. 2.4 Договору).

Відповідно до п. 3.5 договору Підрядник зобов`язаний розпочати роботи з монтажу основного обладнання басейну в день підписання ним акту огляду будівельного майданчику.

Перед початком робіт з монтажу основного обладнання басейну замовник зобов`язаний забезпечити розвантаження матеріалів, установити чашу басейну в котлован, забезпечити підряднику вільний доступ до електромережі з напругою і потужністю згідно технічних вимог по забезпеченню установки електрообладнання, зазначених у додатках до цього Договору, сприяти підрядникові у забезпеченні робіт водопостачанням, на вимогу підрядника забезпечити його будівельну бригаду житлом (чи оплатити проживання в готелі) (п.3.6 Договору).

Пунктом 3.7. Договору сторони погодили, що Підрядник зобов`язується виконати монтажні роботи (роботи з монтажу основного та додаткового обладнання Басейну) протягом 30 календарних днів від дня початку виконання монтажних робіт, вказаного в п. 3.5 Договору. Підрядник має право зупинити (чи відкласти початок) проведення робіт у випадках, якщо температура повітря буде нижчою за +10° С, чи вищою за + 35° С, або випадання атмосферних опадів, або порушення Замовником вимог п. 3.6 Договору, і відповідно продовжити строк виконання (чи початку) робіт на кількість днів, протягом яких було таке зупинення.

Обов`язок Підрядника з виконання монтажних робіт вважається виконаним з моменту прийняття таких робіт Замовником. Передання монтажних робіт Підрядником і прийняття їх Замовником оформляється актом прийому-передачі виконаних робіт, підписаним обома сторонами (пп. 3.9, 3.10 Договору).

У випадку невиконання чи неналежного виконання замовником підготовчих робіт, необхідних для виконання підрядником робіт з монтажу додаткового обладнання басейну (підготовчі роботи для монтажу додаткового обладнання), після виконання останнім робіт з монтажу основного обладнання басейну, замовник зобов`язаний прийняти фактично виконану підрядником роботу шляхом оформлення акту прийому-передачі робіт з монтажу основного обладнання у строки і порядку, визначеному в п. 3.11 Договору (п. п. 3.11.1-3.11.2), та в день підписання акту прийому-передачі робіт з монтажу основного обладнання розпочати виправлення вказаних в ньому недоліків підготовчих робіт для монтажу додаткового обладнання (п. 3.12 Договору).

Приймання підрядником від замовника підготовчих робіт для монтажу додаткового обладнання після виправлення останнім недоліків згідно п. 3.12 Договору здійснюється шляхом підписання сторонами акту прийому-передачі підготовчих робіт (п. 3.12.1 Договору).

У разі підписання сторонами акту прийому-передачі підготовчих робіт, Підрядник зобов`язується розпочати роботи з монтажу додаткового обладнання басейну в момент підписання такого акту та виконати їх в строки і в порядку, передбаченому в п.п.3.2-3.8.Договору (п. 3.12.2 Договору).

У разі підписання сторонами акту прийому-передачі підготовчих робіт, Підрядник зобов`язується розпочати роботи з монтажу додаткового обладнання басейну в момент підписання такого акту та виконати їх в строки і в порядку, передбаченому в п.п.3.2-3.8.Договору (п. 3.12.2 Договору).

За змістом п. 4.5 Договору підрядник зобов`язаний розпочати пусконалагоджувальні роботи (підключення електрообладнання та запуск басейну) в день підписання ним акту завершення будівельних робіт.

Підрядник зобов`язується виконати пусконалагоджувальні роботи (підключення електрообладнання та запуск басейну) протягом 20 календарних днів від дня початку їх виконання, вказаного в п. 4.5 цього Договору. (п. 4.6 Договору).

Обов`язок підрядника з виконання пусконалагоджувальних робіт (підключення електрообладнання та запуск басейну) вважається виконаним з моменту прийняття таких робіт замовником. (п. 4.7 Договору).

Передання пусконалагоджувальних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом прийому-передачі пусконалагоджувальних робіт в порядку, визначеному в п. 3.11 Договору (п. п. 3.11.1-3.11.2) для підписання акту прийому-передачі виконаних робіт (п. 4.8 Договору).

Відповідно до п. 7.2 Договору за порушення строків виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт підрядник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного його виконання сторонами (п. 9.1 Договору).

08 вересня 2016 року сторонами складено та підписано Акт прийому-передачі (а.с.34 т.1) про те, що відповідно до Договору №КМ 15375 від 23.08.2016 Виконавець передав, а Замовник прийняв виконані роботи, а саме: виготовлення, доставка та монтаж басейну на вказаному замовником місці. Роботи виконані з дотриманням усіх домовленостей між сторонами в обумовлений термін, якісно і в повному обсязі. Всю необхідну документацію, попередньо обумовлену сторонами (гарантійний лист, акт прийому передачі, паспорт до басейну) Покупець отримав у повному обсязі). Монтаж обладнання до басейну буде проведено пізніше у зв`язку з неготовністю технологічного приміщення. Сторонами також зафіксовано недоліки виконаних робіт: "сходи в басейн малі, потребують більшого розміру".

20 жовтня 2016 року сторонами підписано Специфікацію № КМ15375, у якій погоджено перелік основного та додаткового обладнання, а також зафіксовано ціну Договору в сумі 1 536 403,00 грн, що складає еквівалент 52 616,55 Євро; оплату в сумі 1 200 000,00 грн, що складає еквівалент 41 970,00 Євро; загальний борг 10 646,00 Євро. (а.с.19 т.1)

Листом №юр-1/20 від 17.06.2020 відповідач направив позивачу 2-а примірника акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.06.2020 на підтвердження виконання робіт з монтажу басейну та його підписання, за змістом п. 1 якого - замовник і підрядник склали цей акт про те, що роботи, передбачені в п. 1.1 Договору, а саме: роботи з монтажу басейну, вказаного у Специфікації до Договору, виконано підрядником якісно, в повному обсязі та в строк, згідно з умовами Договору. Поставлений і встановлений згідно Договору басейн за якістю і комплектністю відповідає технічним умовам виробника й умовам Договору та придатний для використання за цільовим призначенням. Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна ціна договору становить 1 536 403 грн в т. ч. ПДВ, з них 1 317 190 грн сплачено Замовником Підряднику; замовником до оплати підряднику підлягає 219 213,00 грн. (а.с.42-44 т.1).

Згідно довідки відділення №238/01 Акціонерного банку «Укргазбанк» ФОП Лєхачовим А.О. перераховано на рахунок «Аллабутех» кошти за період 24.05.2016 04.06.2020 в сумі 1 314 553,00 грн. (а.с.20 т.1).

22 липня 2020 року ТОВ "Аллбаутех" надіслано ФОП Лєхачову А.О. претензію в якій зазначив, що станом на 22.07.2020 року всупереч умовам договору, сума боргу по договору підряду повністю неоплачена та становить 321 850,00 грн та просило не зволікати з погашенням заборгованості (а.с. 45-49 т.1).

У серпні 2020 року ТОВ "Аллбаутех" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича заборгованості по розрахунках в сумі 321 850 грн згідно укладеного договору підряду №КМ 15375 від 23.05.2016 (а.с. 47-48 т.1).

Після відкриття провадження у справі №902/809/20 підприємець Лєхачова Андрія Олександровича подав у вересні 2020 року зустрічну позовну заяву про стягнення з Товариства 262 423 грн пені за невиконання умов договору підряду, яку прийнято до спільного розгляду з первісним позовом в судовому засіданні 10.09.2020, об`єднано в одне провадження з первісним позовом, про що постановлено ухвалу у справі №902/809/20, яку занесено до протоколу судового засідання.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 10.12.2020 залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2021 у справі №902/809/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" до Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича про стягнення 321 850 грн за договором підряду та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про стягнення 262 423 грн пені, відмовлено у задоволенні як первісного, так і зустрічного позовів (а.с. 50-58 т.1).

20 серпня 2020 року ФОП Лєхачов Андрій Олександрович з посиланням на акт прийому-передачі від 08.09.2016 року та гарантійний лист надіслав Товариству з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" лист "Про усунення дефектів (недоліків) чаші басейна на виконання гарантійних умов", оскільки виявлені наступні дефекти чаші басейна: частина дна чаші басейна в двох місцях (1х7 м та 1х15 м) видулася в «горбки». Верхня частина чаші деформувалася подалася в середину на 1,5-2 см від басейної стяжки (а.с. 38-39 т.1).

У відповідь відповідач листом №юр-1/20 від 31.08.2020 повідомив позивача про виконання робіт з монтажу басейну відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.06.2020. Стверджував, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" не підписувало акту-прийому передачі виконаних робіт за Договором від 08.09.2016 та просив надіслати відповідача вказаний акт і копію гарантійного листа для ознайомлення (а.с. 40-41 т.1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" направило позивачу лист №юр-1/21 від 22.01.2021 року з додатком 2-х примірників акту прийому-передачі підготовчих робіт для монтажу додаткового обладнання від 21.01.2021 (а.с. 8 т.2).

04 лютого 2021 року позивач надіслав відповідачу протокол зауважень про відмову від підписання вказаного акту, стверджуючи, що фактично монтаж додаткового обладнання басейну розпочався підрядником в травні 2019 року, проте до цих пір не завершено. Роботи, які частково виконані з недоліками. (а.с.11-12 т.2). Проте позивач не вказав роботи, з монтажу якого саме обладнання відповідачем не виконані та які саме недоліки відповідач допустив при їх виконанні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" направило позивачу лист №юр-2/21 від 03.02.2021 з додатком 2-х примірників акту прийому-передачі виконаних робіт від 29.01.2021 на підтвердження виконання робіт з монтажу додаткового обладнання басейну та його підписання (а.с. 59-61 т.1).

15 лютого 2021 року позивач надіслав відповідачу протокол зауважень про відмову від підписання акту (вих. №б/н від 15.02.2021), стверджуючи, що монтаж додаткового обладнання басейну не завершився, а також те, що в дійсності на розрахунковий рахунок ТОВ "Аллбаутех" було перераховано 1 314 553 грн за договором, а не 1 214 553 грн, як стверджує відповідач (а.с.62-63 т.1).

Однак, в рішенні Господарського суду Волинської області від 10.12.2020 у справі №902/809/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех"до Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича про стягнення 321 850,00 грн та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про стягнення 262 423,00 грн пені встановлені обставини, що загальний розмір сплачених Фізичною особою-підприємцем Лєхачовим Андрієм Олександровичем за умовами договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 коштів становить 1 214 553,00 грн., оскільки оплату в сумі 100 000,00 грн проведено за кам`яний килим згідно рахунку від 21.02.2017 року, який не включено сторонами до переліку матеріалів, які мають бути поставлені ТОВ "Аллбаутех", що не заперечується позивачем (а.с.50-58 т.1).

Листом від 22.02.2021 вих. №юр-3/21 відповідач просив письмово повідомити позивача про дату прийому представників ТОВ "Аллбаутех" для огляду басейну з метою фіксації недоліків робіт по його встановленню та їх усунення у разі виявлення таких (а.с. 83-85 т.1).

За відсутності реагування позивача на такий лист, листом від 24.06.2021 вих. №юр-4/21 відповідач повідомив позивача, що 22.07.2021 представники ТОВ "Аллбаутех" прибудуть для огляду басейну, що знаходиться за адресою: м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж. Просив забезпечити доступ для огляду басейну, а також уповноваженого представника для підписання відповідних актів, складених за результатами такого огляду (а.с. 87-90 т.1).

Про факт недопущення представників відповідача для огляду басейну, ТОВ "Аллбаутех" подало звернення від 22.07.2021 №юр-5/21 на ім`я начальника Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" (талон-повідомлення єдиного обліку за №3776) (а.с. 91-92 т.1).

Позивач вважає, що своїми діями підрядник допустив істотне порушення умов договором підряду № КМ 15375 від 23 травня 2016 року. Замість зобов`язання щодо виконання підрядних та гарантійних робіт, став використовувати договірні відносини з метою безпідставного заволодіння коштами Замовника. Також підрядник в порушення умов Договору підряду №КМ15375 від 23 травня 2016 року, фактично в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов`язань, порушив усі договірні засади, як то справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України), обов`язковість договору для виконання (ст.629 ЦК України). Внаслідок таких дій позивач позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору підряду. Оскільки підрядник не виконав підрядні роботи з монтажу додаткового обладнання басейну та пусконалагоджувальні роботи, тому Замовник безпідставно перерахував Підряднику 352 668,9 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

23 травня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" та Фізичною особою-підприємцем Лєхачовим Андрієм Олександровичем укладено Договір підряду № КМ 15375, відповідно до п. 1.1 Підрядник зобов`язується виконати роботи з монтажу, підключення електрообладнання та запуску в експлуатацію басейну за найменуванням, формою, розмірами, кольором та за адресою, які визначені у Специфікації №КМ 15375 від 23.05.2016 (Специфікація), що є невід`ємним Додатком до цього Договору ("басейн"), з використанням своїх матеріалів (обладнання), а Замовник зобов`язується прийняти Басейн і виконані роботи та оплатити їх ціну на умовах цього Договору

Згідно ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 839 ЦК України передбачено, що підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Частинами 1, 3 ст. 843 ЦК України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника (ч. 1 ст. 849 ЦК України).

Згідно зі ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст. 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Умова договору підряду про звільнення підрядника від відповідальності за певні недоліки роботи не звільняє його від відповідальності за недоліки, які виникли внаслідок умисних дій або бездіяльності підрядника. Підрядник, який надав матеріал для виконання роботи, відповідає за його якість відповідно до положень про відповідальність продавця за товари неналежної якості.

За умовами ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Отже, приписами чинного законодавства передбачено відповідальність підрядника за неналежне виконання робіт.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №КМ15375 від 23.05.2016 в частині виконання обумовлених підрядних робіт в повному обсязі, зокрема, позивач стверджує, що відповідач як підрядник не виконав підрядні роботи з монтажу додаткового обладнання басейну та пусконалагоджувальні роботи.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно п.3.16 Договору, передання робіт з монтажу додаткового обладнання басейну підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом прийому-передачі робіт з монтажу додаткового обладнання.

В свою чергу відповідач, зазначає, що позивач в порушення вимог п.п. 3.11., 8.1. Договору підряду № КМ15375 від 23.05.2016 та ч. 3 ст. 853, ч. 3 ст. 858 ЦК України, ч. 2 ст.188 ГК України не вказав в чому полягають недоліки робіт, строк для усунення недоліків відповідачу не встановив, відповідача до басейну для виявлення можливих недоліків не допустив. Відтак роботи з монтажу додаткового обладнання згідно з п.п. 3.11.2. укладеного між сторонами Договору підряду та ч. 4 ст. 882 ЦК України прийняті відповідачем без зауважень і відповідно виконані відповідачем згідно умов вищезазначеного Договору - на підставі акту прийому-передачі робіт з монтажу додаткового обладнання від 29.01.2021. Позивач вказаний акт не оспорив, тобто не реалізував своє право передбачене ч. 4 ст. 882 ЦК України, згідно якої акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним за відповідною заявою сторони.

Так, відповідачем подане клопотання про призначення у справі комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи (вх. №01-34/7534/21 від 26.08.2021) (а.с. 199-203 т.1). Вказане клопотання обґрунтоване тим, що суду необхідно встановити на підставі належних, достовірних та достатніх доказів: факт виконання відповідачем робіт з монтування додаткового обладнання, вказаного в Специфікації для басейну, що знаходиться на території бази відпочинку позивача «Аквазона Коктебель», за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул. Курортна, 2Ж факт придатності результату таких робіт для звичайного використання роботи такого характеру.

Таким чином, оскільки спір виник щодо монтажу додаткового обладнання басейну, факт здійснення якого позивачем заперечується, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 16.09.2021 у справі №902/730/21 (а.с. 52-56 т.2) залишену без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.11.2021 призначено комплексну судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-юридична фірма Соломон".

02 березня 2023 року на адресу суду першої інстанції надійшов висновок експертів від 15.02.2023 №041/21 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи у справі №902/730/21 (а.с. 155-182 т.2).

На перше питання: Чи змонтований на день огляду в переливній ємності басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж) вказаний у Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 ( а.с. 19, том 1) контроль рівня води для переливної ємності ТМ Vagner Pool білого кольору? Якщо змонтований, то чи виконує контроль рівня води для переливної ємності свої функції, визначені в Технічного паспорті панелі управління переливною ємності ТМ Vagner Pool? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, шо в переливній ємності басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл, м. Хмільник, вуя. Курортна, 2Ж), змонтований вказаний як контроль рівня води (7 зондів) для переливної ємності», без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) контроль рівня води для переливної ємності ТМ Vagner Pool білого кольору, який виконує контроль рівня води для переливної ємності.»

На друге питання: Чи змонтовані на день огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с.19, т.1) форсунки придонного зливу з ABS-пластику кремового кольору, об`ємні витрати 16 мЗ/год з зовнішньою різьбою 2" та внутрішньою різьбою 50 мм і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують форсунки придонного зливу свої функції, що звичайно виконують форсунки такого типу? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що на дату проведення огляду7 в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна. 2Ж), вмонтовані вказані як «форсунка природного зливу» в кількості 3 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №KM 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) форсунки придонного зливу з ABS-пластику кремового кольору, в кількості 3 шт. Встановити об`ємні втрати води даної форсунки, а також інші їх характеристики не надається за можливе, оскільки форсунки неможливо демонтувати без пошкодження басейну.»

На третє питання: Чи змонтована на день огляду в переливній ємності басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказана в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) пилососна форсунка для переливної ємності ТМ Albixon з ABS-пластику білого кольору? Якщо змонтована, то чи виконує пилососна форсунка свої функції, що звичайно виконують форсунки такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Керівництві по установці та експлуатації пилососної форсунки ТМ Albixon та в Інструкції по експлуатації басейну ТОВ "Аллбаутех" (с.27)? судовими експертами зроблений висновок: «Під час поверхневого огляду переливної ємності для басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл.. м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), експерту не вбачається за можливе встановити, чи змонтовані вказані як «пилососна форсунка для переливної ємності» в кількості 1 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) пилососні форсунки для переливної ємності, оскільки ємність заповнена водою, а її спустошення призведе до зупинення процесу нормального функціонування басейну.»

На четверте питання: Чи змонтовані на день огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19 том 1) пилососні форсунки для басейну ТМ Albixon з ABS-пластику білого кольору з зовнішньою різьбою 2" та внутрішньою різьбою 1,5" і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують пилососні форсунки свої функції, що звичайно виконують форсунки такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Керівництві по установці та експлуатації пилососної форсунки ТМ Albixon та в Інструкції по експлуатації басейну ТОВ "Аллбаутех" (с.27)? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеною натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж) змонтовані вказані як «пилососні форсунки для басейну» в кількості 4 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) пилососні форсунки для бесейну ТМ Albixon з ABS-пластику білого кольору з зовнішньою різьбою 2» та внутрішньою різьбою 1,5 у кількості 2 шт. Змонтовані пилососні форсунки виконують свої функції, що зазвичай виконують форсунки такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Керівництві но установці та експлуатації пилососної форсунки ТМ Albixon та в інструкції но експлуатації басейну ТОВ «Аллбаутех».

На п`яте питання: Чи змонтовані на день огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) сходи з поліпропілену блакитного кольору (з 4-ма сходинками розмірами: 2614,21ммХ336ммХ290мм; 2014,21ммХ336ммХ290мм; 1414,21ммХ336ммХ290мм; 814,21ммХ336ммХ290мм) і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують сходи свої функції, що звичайно виконують сходи такого типу в басейні? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що на дату проведення огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), змонтовані вказані як «сходи поліуританові» п.10 зазначено - «сходи 4-й, в кутку, прямі (бас.11=1,5м)» в кількості 2 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) сходи з поліпропілену блакитного кольору (з 4-ма сходинками розмірами: 2900*380*290 мм; 2340*380*290 мм; 1760*380*290 мм; 1160*380*290 мм) у кількості 2 шт., що не відповідає, розмірам, зазначеним у питанні ухвали суду від 16.09.2021 р. Сходи придатні до використання та виконують свою функцію.»

На шосте питання: Чи змонтовані на день огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) нержавіючі драбини (з 4-ма сходинками) ТМ EMAUX моделі NSL415-SR, розмірами 493мм X 1820мм X 686мм, і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують драбини свої функції, що звичайно виконують драбини такого типу в басейні? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що на дату проведення огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), змонтовані вказані як «драбина нержавіюча 4 сходини, широкі дуги» в кількості 2 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) нержавіючі драбини (з 4-ма сходинками) ТМ EMAUX моделі NSL41-SR, розмірами 493*1820*686 мм, у кількості 2 шт. Сходи придатні до використання, та виконують свою функцію.»

На сьоме питання: Чи змонтовані на день огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) прожектори LED накладні ТМ "Вrіliх" з ABS-пластику білого кольору і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують прожектори LED свої функції, що звичайно виконують прожектори LED такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Керівництві по установці та експлуатації прожекторів LED для басейну ТМ "Вrіliх"? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що на дату проведення огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача ('територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), змонтовані вказані як «прожектор LED-12Bt, 12V - мультиколір, накладний, Вrіliх» в кількості 12 шт. у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) прожектори LED накладні для басейну, торгову марку яких встановити неможливо, але які за своїми зовнішніми ознаками відповідають LED-прожекторам виробництва компанії «Albixon» (зазначеним в керівництві по експлуатації Led-P100 (12В/8Вт) у кількості 12 шт. Встановлені прожектори виконують свої функції, що зазвичай виконують прожектори LED такого типу в басейні.»

На восьме питання: Чи змонтовані на день огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) розподільчі коробки ТМ "Вrіliх" з ABS- пластику білого кольору і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують розподільчі коробки свої функції, що звичайно виконують розподільчі коробки такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Керівництві по установці та експлуатації розподільчих коробок для басейну ТМ "Вrіliх"? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), змонтовані вказані як «розподільча коробка» в кількості 12 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) розподільчі коробки з ABS-пластику білого кольору, у кількості 12 піт., встановити їх торгову марку не вбачається за можливе, оскільки відсутнє маркування. Встановлені розподільчі коробки виконують свої функції, що зазвичай виконують розподільчі коробки такого типу в басейні.»

На дев`яте питання: Чи змонтовані на день огляду в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) забірні форсунки на фільтрацію для басейну ТМ Kripsol з ABS-пластику білого кольору, об`ємні витрати 35 м3/год з зовнішньою різьбою 2,5" та внутрішньою різьбою 63 мм і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують забірні форсунки свої функції, що звичайно виконують форсунки такого типу в басейні, а саме: забір води фільтраційним насосом? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, шо в чаші басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вмонтовані вказані як «забірні форсунки басейну на фільтрацію (аналог донного зливу)» в кількості 2 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) забірні форсунки на фільтрацію для басейну з ABS-пластику білого кольору, в кількості 2 шт. Встановити об`ємні втрати води даної форсунки, а також інші їх характеристики не вбачається за можливе, оскільки форсунки неможливо демонтувати без пошкодження басейну.»

На десяте питання: Чи змонтовані на день огляду в переливній ємності басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) забірні форсунки на фільтрацію переливної ємності ТМ Kripsol з ABS-пластику білого кольору, об`ємні витрати 35 мЗ/год з зовнішньою різьбою 2,5" та внутрішньою різьбою 63 мм і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують забірні форсунки свої функції, що звичайно виконують форсунки такого типу в басейні, а саме: забір води фільтраційним насосом? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результате проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в переливній ємності басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна. 2Ж), вмонтовані вказані як «забірні форсунки переливної ємності на фільтрацію (аналог донного зливу)» в кількості 2 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №KM 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) забірні форсунки на фільтрацію переливної ємності з ABS-пластику білого кольору, в кількості 4 шт. Встановити об`ємні втрати води даної форсунки, а також інші їх характеристики не вбачається за можливе, оскільки форсунки неможливо демонтувати без пошкодження басейну.».

На одинадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказаний в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) комплект для інсталяційних матеріалів з ПВХ-пластику, а саме:

- Вентиль Д63

- Зворотній клапан Д63

- Різьбові з`єднання Д63

- Муфта Д50

- Муфта Д63

- Трійник Д63

- Заглушка Д63

- Перехід 63x50 (редукція)

- Хомут 50 в бетон

- Хомут 63 в бетон

- Розетка 3-фазна 16 А

- Голендер ППР 32x1" зовн.

- Голендер ППР 32x3/4" зовн.

- Муфта 50 Г11/2 зовн.

- Втул. шлан різ. 32-38/Г11/2

- Втулка шланга 38/50

- Стрічка вузька тефлонова

- Муфта шайба 50/1" PUK

і у якій кількості кожен з інсталяційних матеріалів? Якщо змонтовані, то які із змонтованих інсталяційних матеріалів пакету виконують свої функції, необхідні для їх звичайного використання? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в технічному приміщенні басейну, шо знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), змонтовані вказані як «комплект інсталяційних матеріалів (PVC, коліна, муфти)» в кількості 2 шт., без зазначення номенклатури, моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) змонтований комплект для інсталяційних матеріалів з ПВХ-пластику, а саме:

- вентиль Д63 - 25 шт.

- зворотній клапан Д63 -11 шт.

- різьбові з`єднання Д63 - 28 шт.

- муфта Д50 - 0 шт.

- муфта Д63 0 шт.

- трійник Д63 6 шт.

- заглушка Д63 4 шт.

- перехід 63*50 (редукція) 8 шт.

- хомут 50 в бетон 0 шт.

- хомут 63 в бетон 84 шт.

- розетка 3-х фазна 16А 5 шт.

- голендер ППР 32* 1 зови - 0 шт.

- голендер ППР 32*3/4 зови 0 шт.

- муфта 50 Г11/2зовн - 0 шт.

- втул. шлан різ 32-38/Г11/2 - 0 шт.

- втулка шланга 38/50 0 шт.

- стрічка вулька тефлонова 0 шт.

- муфта шайба 50/1» PUK 0 шт.»

На дванадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) трансформатори змінної напруги БТ200-200вт, 12V ТМ Вriliх чорного кольору і у якій кількості? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в приміщенні, де встановлене обладнання для басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., ми Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), змонтований вказаний як «трансформатор 200 Вт, 12V» в кількості І шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) трансформатор змінної напруги БТ 200-200Вт, 12V ТМ Brilіх чорного кольору, у кількості 1 шт.»

На тринадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) насоси для фільтрації, з об`ємними витратами 30м3/год, ТМ IML моделі DISCOVERY 300 Т; корпус насосу - чорного кольору, кришка предфільтра - прозорого і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують насоси для фільтрації свої функції, що звичайно виконують насоси для фільтрації такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Керівництві з встановлення та технічного обслуговування насосів для фільтрації води в басейні ТМ IML DISCOVERY? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, шо в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курорт на, 2Ж), змонтовані вказаний як «насос для фільтрації 30 мЗ/год TML Іспанія» в кількості 4 шт.. без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №KM 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том І) чотири насоси для фільтрації з об`ємними витратами 30м3/год, ТМ ІМL DISCOVERY 300 Т, корпус насосу - чорного кольору, кришка предфільтра - прозорого, який виконує свої функції.»

На чотирнадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) фільтраційні бочки - Д 0,875м ТМ EMAUX серії FILTER МАХ білого кольору з шести-ходовим вентилем та манометром і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують фільтраційні бочки свої функції, що звичайно виконують фільтраційні бочки такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Інструкції по експлуатації фільтраційних бочок ТМ EMAUX серії FILTER МАХ? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м.Хмільник, вул. Курортна, 2Ж) змонтовані вказаний як «фільтраційна бочка ДО.875м EMAUX» в кількості 4 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) чотири фільтраційні бочки ДО,875м тм «EMAUX» серії FTLTER МАХ білого кольору з шестиходовими вентилями та манометрами, які виконують свої функції.»

На п`ятнадцяте питання: Чи змонтований на день огляду технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказаний в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) монтажний комплект до теплового насосу, з ПВХ-пластику, а саме:

- Вентиль Д63

- Трійник Д50

- Коліно 90Д50

- Муфта Д63

і у якій кількості кожен з інсталяційних матеріалів? Якщо змонтовані, то які із змонтованих інсталяційних матеріалів пакету виконують свої функції, необхідні для їх звичайного використання? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи., враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, шо в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазоиа Коктебель» за адресою: Вінницька обл.. м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), змонтовані вказаний як «монтажний комплект до теплового насосу» в кількості 4 шт., без зазначення номенклатури, моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №KM15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) змонтований монтажний комплект до теплового насосу з ПБХ пластику:

- вентиль Д63 - 8 шт.,

- трійник Д50 - 0 шт.,

- коліно 90Д50 - 0 шт.,

- муфта Д63 - 9 шт.,

- трійник Д63 -13 шт.,

- коліно 90Д63 - 37 шт.,

- коліно 90Д63 (надворі) - 10 шт.,

- заглушка Д63 - 4 шт.,

- коліно 45Д63 - 53шт.»

На шістнадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) УФ лампи SP-V, 2x85 Вт, 220 V, ТМ Вriliх і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують УФ лампи свої функції, що звичайно виконують вентилі до теплового насосу такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Монтажному керівництві та керівництві по експлуатації UV лампи - SP ТМ Вriliх та в Інструкції по експлуатації басейну ТОВ "Аллбаутех" (с.41)? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в технічному приміщенні басейну, шо знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл. м.Хмільни, вул. Курортна, 2Ж) змонтовані вказані як «УФ лампа SP-V 2*85 Вт 220V» в кількості 4 шт., без зазначення моделі та торгової марки у специфікації №КМ 15355 від 20.10.2010 (а.с. 19, том 1) вісім ультрафіолетових ламп SP-М 2*85V Вт 220V TM Brilix, які виконують свої функції.»

На сімнадцяте питання: Чи змонтований на день огляду технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказаний в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) монтажний комплект до УФ лампи, з ПВХ-пластику, а саме:

- Вентиль Д63

- Трійник Д50

- Коліно 90Д50

- Муфта Д63

і у якій кількості кожен з інсталяційних матеріалів? Якщо змонтовані, то які із змонтованих інсталяційних матеріалів пакету виконують свої функції, необхідні для їх звичайного використання? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в технічному приміщенні басейну, шо знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазоиа Коктеоель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Куроріна. 2Ж), вмонтовані вказаний як «монтажний комплект до УФ лами» в кількості 4шт.. без зазначення номенклатури, моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) монтажний комплект для восьми ультрафіолетових ламп SP-V 2*85 Вт 220V? TM Brilix, яким складається з 12 шт. вентилів Д63, 16 піт. - муфт Д63 (муфта Д63 з переходом на Д50), 8 віт. - трійників До3, 8 шт. - коліно 90Д63, та виконує: свої функції.»

На вісімнадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) блоки автоматики FS (Комплектація:

- Автомат вводу, 63 А

- ПЗВ (пристрій захисного відключення), 63 А

- Автомати УФ-ламп (4 шт.)

- Таймер (реле часу), 4 шт.

- Автомати насосів фільтрації, 4 шт

- Реле фільтрації (автомати запуску), 4 шт)

і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують блоки автоматики свої функції, що звичайно виконують блоки автоматики такого типу в басейні, а також ті, що визначені в Інструкції по експлуатації басейну ТОВ "Аллбаутех" (с.20)? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна. 2Ж), змонтований вказаний як «блок автоматики FS» в кількості 4 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) блок автоматики FS в комплектації:

- автомат вводу ТМ «Hager» 40А МС340А С40 - 1 шт.;

- ПЗВ (пристрій захисного відключення) ТМ «Hager» 40А СО 440 40А - 1 шт;

- автомати УФ-ламп ТМ «Hager» MC 106A C6, 4 шт.;

-таймер (реле часу) ТМ «Hager» ЕН011, 4 шт.

- реле фільтрації (автомати запуску) TM «Hager» REV 120+ ESC325 EN61095 GD15057, 4 шт.;

- автоматика насосів фільтрації ТМ «Hager» MM 510N 6.3-10.0 A, 4 шт.;

- реле фільтрації (автомати запуску') TM «Hager» REV 120+ ESC325 EN61095 GD15057, 4 шт.,

які виконують свої функції, що зазвичай виконують блоки автомати такого типу в басейні.»

На дев`ятнадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) (позиція №37) вентилі з ПВХ-пластику чорного кольору для труб, діаметром 63мм, і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують вентилі свої функції, необхідні для їх звичайного використання? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеною натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), встановлені вказані як «Вентиль» в кількості 30 шт., без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) вентилі з ПВХ-пластику чорного кольору для труб діаметром 63 мм ТМ «Рlimex» в кількості 12 шт. Вентилі справні та виконують свої функції.»

На двадцяте питання: Чи змонтовані на день огляду в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), вказані в Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) зворотні клапани з ПВХ-пластику чорного кольору для труб, діаметром 63мм, і у якій кількості? Якщо змонтовані, то чи виконують зворотні клапани свої функції, необхідні для їх звичайного використання? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурного обстеження об`єктів дослідження встановлено, що в технічному приміщенні басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж), встановлені вказані як «зворотній клапан» в кількості 4 шт, без зазначення моделі, торгової марки та технічних характеристик у специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 р. (а.с. 19, том 1) зворотні клапани з ПВХ-пластику чорного кольору для труб діаметром 63 мм ТМ «Plimex» в кількості 11 шт. Зворотні клапани справні та виконують свої функції.»

На двадцять перше питання: Чи вплинули результати робіт з монтажу додаткового обладнання, зазначеного в 1-20 питаннях, на неможливість нормальної експлуатації басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку "Аквазона Коктебель" за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж)? Якщо так, то результати робіт з монтажу якого саме додаткового обладнання вплинули на неможливість нормальної експлуатації басейну? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження, наявних матеріалів справи, враховуючи результати проведеного натурною обстеження об`єктів дослідження встановлено, шо результати робіт з монтажу додаткового обладнання, зазначеного у питаннях №№1-2, №№4-6 та №№9-20 ухвали суду від 16.09.2021 р., прямо вплинули на можливість нормальної експлуатації басейну, що знаходиться на об`єкті позивача (територія бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Віннішька обл., 20, м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж)».

На двадцять друге питання: У разі якщо в ході експертного дослідження буде встановлено факт виконання обумовлених у Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 (а.с. 19, том 1) до Договору робіт, то чи підтверджується документально, що такі роботи виконано саме відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех"? судовими експертами зроблений висновок: «На підставі проведеного дослідження наявних матеріалів справи, враховуючи вимога основних пунктів нормативної документації встановлено, що надати відповідь на питання, чи підтверджується документально виконання відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Аллбаутех» робіт з монтажу додаткового обладнання для басейну, що знаходиться на території бази відпочинку «Аквазона Коктебель» за адресою: Вінницька обл., м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж, зазначеного в питаннях №№1-20 ухвали суду від 16.09.2021 року, не вбачається за можливе.».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що факт монтажу додаткового обладнання басейну підтверджено висновком експертів №041/21 від 15.02.2023, без чого не була б можливою нормальна експлуатація басейну про, що зокрема зазначено у висновку експертів у відповіді на двадцять перше питання судової експертизи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що приписами ч.4 ст. 853 ЦК України встановлено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Проте матеріали справи не містять доказів того, що позивачем замовлялась експертиза з метою підтвердження факту невиконання відповідачем робіт згідно договору.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта ВН23, подану ФОП Лєхачовим А.О. щодо відкритого літнього басейну для надання спортивно-оздоровчих послуг на орендованому спортивному майданчику (1 черга) за адресою: Вінницька область, м.Хмільник, вул. Курортна, 2Ж. У вказаній декларації зокрема зазначено, що генеральний підрядник ТОВ «Аллбаутех» (39366284); дата початку будівництва 04.08.2016; дата завершення будівництва 10.06.2020; строк введення об`єкта (черги, пускового комплексу) в експлуатацію 07.07.2020 року (а.с.177-179 т.1, 19-21 т.2 ).

Таким чином, вказана декларація про готовність об`єкта до експлуатації свідчить про відповідність закінченого будівництва об`єкта державним будівельним норма, стандартам і правилам, яка, у свою чергу, є доказом виконання робіт на об`єкті.

Разом з тим, 30.03.2023 до суду першої інстанції надійшло клопотання від позивача про долучення доказів на підтвердження виконання монтажу додаткового обладнання басейну не відповідачем, а іншим суб`єктом господарювання ФОП Лукашуком Павлом Павловичем (а.с. 189-212 т.2).

03 травня 2023 року до суду першої інстанції від позивача в доповнення до клопотання від 30.03.2023 надійшло клопотання про продовження строку (або встановити додатковий строк) для подання доказів, які додані до клопотання від 30.03.2023 (а.с.241 т.2).

В обґрунтування вказаного клопотання позивач послався на те, що клопотання про долучення доказів подається на підтвердження джерела виконання робіт, які оглянуті при проведенні висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельної-технічної та товарознавчої експертизи у справі №902/730/21 від 15.02.2003 року №041/21, подані суду після проведення даної експертизи. Позивач зазначив, що саме ця обставина зумовила до того, щоб позивач надав додаткові докази, раніше такої потреби не було.

Розглянувши вказане клопотання суд першої інстанції, керуючись положеннями ст.ст.42, 80 ГПК України відхилив клопотання позивача про продовження строку для подання доказів, оскільки суд першої інстанції не вбачав наведені причини поважними для того, щоб докази були подані в строк визначений ГПК України.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 43 ГПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

У силу пункту 4 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. При цьому частинами 2, 4, 5 статті 80 ГПК України встановлено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що правила, які встановлені у статті 80 ГПК України щодо своєчасності подання доказів кореспондуються з принципом диспозитивності як основної рушійної сили судового провадження, у силу якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Частиною 8 статті 80 ГПК України визначено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте, позивач не довів неможливість подання доказів на підтвердження виконання монтажу додаткового обладнання басейну ФОП Лукашуком Павлом Павловичем разом з поданням позовної заяви, а також не довів поважність причин пропуску строку для подання вказаних доказів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає процесуального порушення відмову суду першої інстанції у продовженні строку для подання доказів, які додані позивачем до клопотання, яке надійшло до суду першої інстанції 30.03.2023 року.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" направило позивачу лист №юр-1/21 від 22.01.2021 року з додатком 2-х примірників акту прийому-передачі підготовчих робіт для монтажу додаткового обладнання від 21.01.2021 (а.с. 8 т.2).

04 лютого 2021 року позивач надіслав відповідачу протокол зауважень про відмову від підписання вказаного акту, стверджуючи, що фактично монтаж додаткового обладнання басейну розпочався підрядником в травні 2019 року, проте до цих пір не завершено. Роботи, які частково виконані з недоліками. (а.с.11-12 т.2). Проте позивач не вказав роботи, з монтажу якого саме обладнання відповідачем не виконані та які саме недоліки відповідач допустив при їх виконанні.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" направило позивачу лист №юр-2/21 від 03.02.2021 з додатком 2-х примірників акту прийому-передачі виконаних робіт від 29.01.2021 на підтвердження виконання робіт з монтажу додаткового обладнання басейну та його підписання (а.с. 59-61 т.1).

15 лютого 2021 року позивач надіслав відповідачу протокол зауважень про відмову від підписання акту (вих. №б/н від 15.02.2021), стверджуючи, що фактично монтаж додаткового обладнання басейну розпочався в травні 2019 року , проте до цих пір не завершено. Роботи, які частково виконані з недоліками. Крім того також зазначено, що в дійсності на розрахунковий рахунок ТОВ "Аллбаутех" було перераховано 1 314 553 грн за договором, а не 1 214 553 грн, як стверджує відповідач (а.с.62-63 т.1).

Однак, в рішенні Господарського суду Волинської області від 10.12.2020 у справі №902/809/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех"до Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича про стягнення 321 850,00 грн та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про стягнення 262 423,00 грн пені встановлені обставини, що загальний розмір сплачених Фізичною особою-підприємцем Лєхачовим Андрієм Олександровичем за умовами договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 коштів становить 1 214 553,00 грн., оскільки оплату в сумі 100 000,00 грн проведено за кам`яний килим згідно рахунку від 21.02.2017 року, який не включено сторонами до переліку матеріалів, які мають бути поставлені ТОВ "Аллбаутех", що не заперечується позивачем (а.с.50-58 т.1).

В свою чергу, відповідач після отримання від позивача протоколу зауважень про відмову від підписання акту, здійснив ряд дій направлених саме на виконання своїх зобов`язань за договором підряду №КМ15375 від 23.05.2016.

Так, листом від 22.02.2021 вих. №юр-3/21 відповідач просив письмово повідомити позивача про дату прийому представників ТОВ "Аллбаутех" для огляду басейну з метою фіксації недоліків робіт по його встановленню та їх усунення у разі виявлення таких (а.с. 83-85 т.1).

За відсутності реагування позивача на такий лист, листом від 24.06.2021 вих. №юр-4/21 відповідач повідомив позивача, що 22.07.2021 представники ТОВ "Аллбаутех" прибудуть для огляду басейну, що знаходиться за адресою: м. Хмільник, вул. Курортна, 2Ж. Просив забезпечити доступ для огляду басейну, а також уповноваженого представника для підписання відповідних актів, складених за результатами такого огляду (а.с. 87-90 т.1).

22 липня 2021 року представники ТОВ «Аллбаутех» прибули на територію бази відпочинку позивача «Аквазона Коктебель», на якій розташований спірний басейн, проте позивач не допустив їх оглянути вищевказаний басейн. Про вказаний факт недопущення представників відповідача для огляду басейну, ТОВ "Аллбаутех" подало звернення від 22.07.2021 №юр-5/21 на ім`я начальника Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, яке зареєстровано в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інформаційний портал Національної поліції України" (талон-повідомлення єдиного обліку за №3776) (а.с. 91-92 т.1).

Таким чином, за змістом вищевказаного листування між сторонами вбачається, що позивач відмовився від підписання акту виконаних робіт щодо монтажу додаткового обладнання басейну, поряд з цим відповідач ініціював питання перед позивачем про допущення представників ТОВ "Аллбаутех" для огляду басейну з метою фіксації недоліків робіт по його встановленню та їх усунення у разі виявлення таких.

Згідно п. 3.11. договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016, у випадку невідповідності басейну та/або виконаних робіт вимогам цього договору та додатків до нього, замовник зобов`язаний надати підряднику письмову обґрунтовану відмову від підписання акту прийому-передачі виконаних робіт у вигляді протоколу зауважень, в якому замовник вказує перелік недоліків та строк для їх усунення.

Відповідно до ч.3 ст.858 ЦК України, замовник має право відмовитися від договору, лише якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк.

Однак, позивач не встановлював відповідачу будь-якого строку для усунення недоліків виконаних робіт, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за змістом вищевказаного листування між сторонами достеменно не спростовано факту відсутності додаткового обладнання. У листуванні позивачем не заперечується факт, що роботи розпочаті та виконані з певними недоліками. Проте зі змісту самого листування не вбачається за можливе встановити в якому об`ємі ці роботи виконані і які конкретні недоліки вони містять. При цьому наявність та надсилання відповідачем декількох актів з різними датами щодо виконання відповідачем зобов`язань з монтажу додаткового обладнання, датованих січнем 2021, з огляду на Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта (а.с.177-179 т.1, 19-21 т.2), згідно із якою басейн було введено в експлуатацію 07.07.2020, спростовується факт можливого виконання спірних робіт у січні 2021. Отже, існування таких актів пояснює намагання відповідача привести у відповідність до умов договору первинну документацію за наявного між сторонами спору.

Поряд з цим, суд апеляційної інстанції не погоджується із твердженнями позивача, що у рішенні Господарського суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року у справі №902/809/20 (а.с.50-52 т.1), яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 березня 2021 року зафіксовано преюдиційний факт не виконання відповідачем обов`язку щодо монтажу додаткового обладнання, враховуючи наступне.

Згідно з частиною четвертою статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню (постанова Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №649/1393/19).

Верховний Суд неодноразово зазначав, що преюдиціальність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Суб`єктивними межами є те, що у двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду (постанова Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №438/723/17).

Водночас, у частині сьомій статті 75 ГПК України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду, а у частині четвертій статті 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (п. 66 постанови Верховного Суду від 26.10.2022 у справі №910/406/21).

Позивач в апеляційній скарзі на підтвердження встановлення рішенням Господарського суду Вінницької області від 10 грудня 2020 року у справі №902/809/20 преюдиційного факту не виконання відповідачем обов`язку щодо монтажу додаткового обладнання посилається на наступне: «На підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідач посилався на те, що ці роботи завершено у відповідності до Акту прийому-передачі виконаних робіт від 10.06.2020 року до Договору підряду № КМ 15375 від 23.05.2016 року.

Суд відхилив ці доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех", прийшовши до наступних висновків:

«системне розуміння положень підписаного сторонами Договору визначає необхідність підписання актів та погодження обома сторонами кожного окремого етапу виконаних робіт: монтажу основного обладнання, монтажу додаткового обладнання, передачі матеріалів, пусконалагоджувальних робіт.

Однак, з наявних у справі доказів слідує, що Сторонами підписано лише Акт прийому - передачі від 08.09.2016 року, який підтверджує виконання Підрядником робіт з виготовлення, доставки та монтажу Основного обладнання (Басейну), вручення гарантійного листа і паспорта на Басейн.

Суд виходить з того, що сторонами у Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 року окремо погоджено перелік додаткового обладнання.

Тому, позивач з метою підтвердження обставин виконання наступного етапу робіт з монтажу додаткового обладнання, в силу вимог п. п. 3.12.-П. 3.16. Договору зобов`язаний надати суду докази підписання сторонами або направлення відповідачу відповідного Акту передачі матеріалів та монтажу додаткового обладнання.

Однак, такі документи у справі відсутні.

Крім того, п. 3.11.1. Договору визначено десятиденний строк усунення Підрядником недоліків.

Однак, позивачем, не надано доказів усунення зафіксованих у Акті прийому - передачі від 08.09.20Іброку недоліків стосовно заміни сходів до Басейну.

Тому, позивачем не доведено наявність підстав для виконання наступного етапу підрядних робіт без повного усунення недоліків за попереднім етапом.

В силу вимог ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи повинні мати такі обов`язкові реквізити, зокрема зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Однак, наданий позивачем акт не містить конкретного переліку виконаних робіт та переданих Замовнику матеріалів додаткового обладнання за Договором підряду N°КМ 15375 від 23.05.2016року, які б відповідали предмету цього договору та погоджених сторонами етапів виконаних робіт, а також: умовам Специфікації №КМ 15375 від 20.10.201б року.

У п. 48 постанови Верховного суду від 18.07. 2019 року у справі № 910/6491/18, на яку посилається позивач визначено дві правові підстави оплати виконаних робіт на. підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків:

- за наявності реального виконання робіт за договором;

- у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Отже, сам по собі факт направлення акту за відсутності своєчасно висловлених заперечень не може бути підставою виникнення зобов`язання з оплати роботи за відсутності доказів реального виконання робіт за договором.

Однак, позивачем на виконання обов`язків доказування, визначених ст. 74 ГПК України, не надано первинних документів, які підтверджували б придбання додаткового обладнання, погодженого сторонами у Специфікації №КМ 15375 від 20.10.2016 року, направлення співробітників за місцезнаходженням Басейну (наказів про відрядження, проїзду, проживання, тощо).

Тому, суду не доведено фактичне виконання ТОВ «Аллбаутех» робіт з монтажу додаткового обладнання.».

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що скаржник вважає такою, що має преюдиціальне значення, саме правову оцінку, надану Господарським судом Вінницької області фактичним обставинам, встановленим у справі №902/809/20.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу, що така оцінка не є обов`язковою для судів під час розгляду справи, що переглядається, відповідно до частини сьомої статті 75 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку йдеться про правовий висновок суду у справі №902/809/20, який зроблено на підставі оцінки наявних у іншій справі доказів, аналізу договору та не підписаного між сторонами акту виконання додаткових робіт, тому аргументи позивача в цій частині судом апеляційної інстанції відхиляються.

Верховний Суд зазначає, що Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства. Зокрема, в силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 Господарського процесуального кодексу України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 Господарського процесуального кодексу України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.

При цьому відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом статті 77 Господарського процесуального кодексу України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що судам слід враховувати, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.03.2023 у справі №911/1411/19, від 30.08.2022 у справі №925/778/19, від 16.06.2022 у справі №910/366/21, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Так, мотивуючи позов, Фізична особа-підприємець Лєхачов Андрій Олександрович, стверджує, що відповідач як підрядник не виконав підрядні роботи з монтажу додаткового обладнання басейну та пусконалагоджувальні роботи, тому позивач як замовник безпідставно перерахував підряднику 352 668,9 грн.

Однак, факт монтажу додаткового обладнання басейну підтверджено висновком експертів №041/21 від 15.02.2023, без чого не була б можливою нормальна експлуатація басейну про, що зазначено у висновку експертів у відповіді на двадцять перше питання судової експертизи.

Згідно з ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Оскільки складання і надання відповідачем позивачу актів прийому-передачі виконання робіт залежить від узгодження позивачем виконаних відповідачем робіт з монтажу додаткового обладнання, то посилання позивача на не підписання цих актів без надання доказів виявлених конкретних недоліків, як на обставину, що підтверджує факт невиконання відповідачем зобов`язань за договором підряду №КМ 15375 від 23.05.2016 року, визнаються судом апеляційної інстанції безпідставними.

Отже, враховуючи стандарт доказування "вірогідності доказів", суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сукупність доказів наявних у матеріалах справи свідчить про перевагу доводів відповідача над доводами позивача. З огляду на висновок експертів №041/21 від 15.02.2023, на відсутність належно поданих доказів виконання спірних робіт іншою, ніж відповідач особою, а також на усі інші наявні у справі докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт монтажу відповідачем додаткового обладнання басейну мав місце.

Поряд з цим, твердження позивача про невиконання відповідачем пусконалагоджувальних робіт, колегія суддів вважає передчасним, враховуючи наступне.

Згідно п.4.5. Договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 року, підрядник зобов`язується розпочати пусконалагоджувальні роботи в день підписання ним акту завершення будівельних робіт, яким, згідно п. 4.4. вказаного Договору, оформляються завершальні підготовчі роботи замовника. А відповідно до п. 4.3. Договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 року, підрядник зобов`язаний прийняти завершальні підготовчі роботи від замовника не раніше, ніж через три робочих дні після оплати замовником загальної ціни робіт. Таким чином, оскільки такі докази в матеріалах справи відсутні, то обов`язок відповідача з виконання пусконалагоджувальних робіт станом дату подання позову у даній справі не настав з урахуванням вищенаведеного.

Відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ФОП Лєхачовим А.О. не доведено істотного порушення ТОВ "Аллбаутех" зобов`язань за договором підряду №КМ15375 від 23.05.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині розірвання договору підряду №КМ15375 від 23 травня 2016 року, укладеного між ТОВ «Аллбаутех» та ФОП Лєхачовим А.О.

Додані ТОВ «Аллбаутех» до доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, що є фактично додатковими поясненнями, нові докази, зокрема: витяг з веб-сайту uaotzyv.com; витяг з соціальної мережі Facebook; копія інвойсу № 160825 від 25.08.2016; копія інвойсу №161011 від 11.10.2016; фото басейну на території бази відпочинку позивача «Аквазона Коктебель» від 02.06.2020, колегія суддів не приймається до уваги, враховуючи наступне.

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У розумінні наведених положень докази, які підтверджують заперечення, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена відповідачем суду та належним чином обґрунтована.

Відповідно до частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже, за змістом наведених норм процесуального права єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі судом апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05.10.2023 у справі №873/228/23, від 05.07.2023 у справі №910/19369/15, від 18.07.2023 у справі №914/3143/21, від 11.05.2023 у справі №910/17285/21.

Проте, відповідач не надав суду апеляційної інстанції доказів неможливості та не навів об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне подання вищевказаних додаткових доказів до суду першої інстанції.

Відтак, суд апеляційної інстанції не вправі надавати оцінку вказаним доказам під час апеляційного перегляду оскаржуваного рішення, так як наведені у них обставини не були відомі суду під час розгляду спору по суті у суді першої інстанції, а отже не можуть впливати на оцінку законності чи обґрунтованості рішення.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ТОВ «Аллбаутех» на користь ФОП Лєхачова А.О. 352 668,9 грн безпідставно набутої передоплати відповідно до договору підряду №КМ15375 від 23.05.2016 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов: - по-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння. По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою. По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Після розірвання договору в судовому порядку сторони такого договору мають право вимагати повернення безпідставно набутого майна за розірваним договором на підставі статті 1212 ЦК України (постанова Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у зв`язку з відмовою в позові щодо розірвання договору підряду №КМ15375 від 23 травня 2016 року, укладеного між ТОВ «Аллбаутех» та ФОП Лєхачовим А.О., відсутні правові підстави для повернення коштів у розмірі 352 668,9 грн. які сплачено за таким договором в порядку ст. 1212 ЦК України.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 у справі №902/730/21 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Щодо апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21, колегія суддів зазначає наступне.

Господарським судом Вінницької області 19.07.2023 прийнято рішення у справі №902/730/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" про розірвання договору та стягнення 352 668,9 грн, відповідно до якого у задоволенні позову відмовлено.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. ч. 1-2 ст. 126 ГПК України).

Загальний порядок розподілу судових витрат врегульований статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, яка в частині 4, зокрема, передбачає покладення в разі відмови у позові судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на позивача.

При цьому разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. ч. 1-3 ст. 124 ГПК України).

З матеріалів справи вбачається, що 03.08.2021 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" надійшов відзив на позов в якому останній виклав заяву про стягнення з ФОП Лєхачова А.О. на користь ТОВ «Аллбаутех» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн.(а.с. 77 т.1). До вказаного відзиву відповідачем додано також попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат в якому відповідач заначив, що загальна сума запланованих витрат на професійну правничу допомогу по справі №902/730/21 становить 24400,00 грн. (а.с 82 т.1).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

25 травня 2023 року до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" надійшов лист в якому останній зазначив, що 31.07.2021 було подано до Господарського суду Вінницької області попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України повідомив, що докази понесених судових витрат позивачем буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду по даній справі (а.с. 22 т.3).

25 липня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" на адресу електронної пошти суду першої інстанції надійшов ряд документів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а саме: розрахунок судових витрат згідно якого, зокрема розмір витрат на правову допомогу становить 31900,00 грн.; договір про правову допомогу від 31.07.2021 року укладеного між ТОВ «Аллбутех» та адвокатом Бучок А.О.; додаток №1 до договору про правову допомогу від 31.07.2021; акт приймання-передачі наданих послуг за договором про правову допомогу від 31.07.2021 (а.с.45-48 т.3). Вказані документи надіслані до суду першої інстанції 24.07.2021, що підтверджується описом вкладення у рекомендований лист та фіскальним чеком (а.с. 49 зворотня сторінка, 50 зворотня сторінка т.3).

Таким чином, спростовується твердження скаржника про те, що відсутні процесуальні підстави для ухвалення судом першої інстанції додаткового рішення щодо розгляду по суті розрахунку судових витрат та те, що відповідач в порушення ч.8 ст.129 ГПК України надав докази не протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, які закінчуються 24.07.2023, а на шостий день - 25.07.2023.

Поряд з цим, дослідивши заяву представника позивача про закриття провадження щодо вирішення питання про судові витрати відповідача на професійну правничу допомогу, позаяк відповідачем не подано заяви про ухвалення додаткового рішення, а лише подано розрахунок судових витрат (вх. №01-34/7235/23 від 04.08.2023), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про її відхилення з підстав виконання відповідачем всіх необхідних вимог в силу ст.ст. 129, 221 ГПК України.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Як вбачається з матеріалів справи, 31.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (Замовник, відповідач) та Бучком Андріаном Олександровичем (Виконавець) укладено Договір про правову допомогу (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати Замовнику правову допомогу, яка включає в себе надання вказаних в Додатку №1 до цього Договору послуг зі складання відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 для подання його в Господарський суд Вінницької області (в подальшому - Суд) та представлення інтересів Замовника в Суді по справі №902/730/21, а Замовник зобов`язаний оплатити послугу у порядку та строки, передбачені Договором.

Гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору (п. 3.3. Договору).

Згідно із п. 3.9. Договору Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю суму гонорару протягом десяти календарних днів з моменту набрання законної сили рішення Суду у справі №902/730/21.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до дати набрання законної сили рішення Суду у справі №902/730/21 (п. 5.1. Договору).

Додатком №1 до Договору від 31.07.2021 сторони, зокрема, погодили тарифи на послуги Виконавця:

- вивчення позовної заяви, законодавства та судової практики - 300,00 грн за одну годину;

- складання відзиву (доповнення до нього) на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 - 1000,00 грн за одну годину;

- складання заперечення щодо відповіді ФОП Лєхачова А.О. на відзив (доповнення до нього) у справі №902/730/21 - 1000,00 грн за одну годину;

- складання клопотань, заяв у справі №902/730/21 - 500,00 грн за одну годину;

- складання мирової угоди у справі №902/730/21 - 500,00 грн за одну годину;

- участь в судовому засіданні у справі №902/730/21 - 3000,00 грн за одне засідання.

Згідно підписаного між сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про правову допомогу від 31.07.2021, датованого 20.07.2023, сторони підтвердили факт надання правової допомоги на загальну суму 31900 грн, що включає:

- вивчення позовної заяви, законодавства та судової практики - загальна вартість послуги 900,00 грн (вартість години послуги 300,00 грн, строк виконання 3 год.);

- складання відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 6000,00 грн (вартість години послуги 1000,00 грн, строк виконання 6 год.);

- складання заперечення щодо відповіді ФОП Лєхачова А.О. на відзив (доповнення до нього) у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 4000,00 грн (вартість години послуги 1000,00 грн, строк виконання 4 год.);

- складання клопотання про комплексну судову будівельно-технічну та товарознавчу експертизу у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 3000,00 грн (вартість години послуги 500,00 грн, строк виконання 6 год.);

- складання клопотання про комплексну судову технічну та почеркознавчу експертизу у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 2000,00 грн (вартість години послуги 500,00 грн, строк виконання 4 год.);

- складання доповнення до відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 - загальна вартість послуги 4000,00 грн (вартість години послуги 1000,00 грн, строк виконання 4 год.).

- участь у судових засіданнях 05.08.2021, 16.09.2021, 25.05.2023 та 19.07.2023 - загальна вартість послуги 12000,00 грн (вартість за участь в одному судовому засіданні 3000,00 грн).

Окрім того, матеріали справи містять ордер про надання правової (правничої) допомоги серії АО №1035779 від 31.07.2021 на представництво інтересів відповідача адвокатом Бучком Андріаном Олександровичем та копію свідоцтва серії ЗР №21/1830 від 26.12.2018 про право Бучка Андріана Олександровича на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі висновки, зокрема, викладено у додатковій постанові ВП ВС від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 (провадження №12-94гс20).

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з тим обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Представником позивача заявлено клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якого заявник вказує на штучне збільшення відповідачем таких витрат та просить встановити їх розмір не більше 5000 грн.

Представник позивача акцентує увагу, що у доданому до відзиву попередньому розрахунку судових витрат від 31.07.2021 визначено розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24400 грн, а остаточно відповідачем заявлено 31900 грн.

Зокрема, представник позивача заперечує фактичні затрати часу на підготовку відзиву на позовну заяву, заперечення щодо відповіді на відзив, клопотання про комплексну судову експертизу, враховуючи обсяг таких документів.

Крім того вказує, що вивчення позовної заяви, законодавства та судової практики не належить до правничої допомоги, та оскільки у задоволенні клопотання про комплексну судово-технічну та почеркознавчу експертизу було відмовлено, то витрати на складення такого клопотання взагалі не мали включатися.

Також представник позивача вважає необґрунтованим встановлений розмір гонорару 3000 грн за участь в одному судовому засіданні, враховуючи, що спочатку представник відповідача брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.

Так, за приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Аналізуючи зміст наданих адвокатом відповідача послуг, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що складання доповнення до відзиву на позовну заяву ФОП Лєхачова А.О. у справі №902/730/21 загальною вартість послуги 4000,00 грн не відповідає критеріям необхідності та неминучості таких витрат, позаяк заявою по суті спору є саме відзив на позовну заяву, а доповнення до нього є виключною ініціативою відповідача.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заперечення представника позивача щодо розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу є необґрунтованими, враховуючи наступне.

Так, як вже зазначалося, відповідно до п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, згідно з якою від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Окрім того, суд звертає увагу, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). При цьому сторони погодили вартість участі адвоката відповідача в судовому засіданні у розмірі 3000 грн за 1 засідання (без прив`язки до тривалості засідання чи участі у засіданні в режимі відеоконференції).

Більше того, безпідставним є твердження представника позивача, що оскільки у задоволенні клопотання про комплексну судово-технічну та почеркознавчу експертизу було відмовлено, то витрати на складення такого клопотання взагалі не мали включатися. Так, норми чинного законодавства не ставлять у залежність відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до результату вирішення судом заявленого клопотання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вартості заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 27900 грн (тобто за виключенням 4000 грн на складання доповнення до відзиву на позовну заяву).

Дійсно, у доданому до відзиву попередньому розрахунку судових витрат від 31.07.2021 визначено розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24400 грн, а остаточно відповідачем заявлено 31900 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Так, Верховний Суд у постановах по справах № 922/676/21 від 14.12.2021, № 905/716/20 від 08.04.2021, № 916/2087/18 від 31.03.2021, № 922/3812/19 від 10.12.2020 зазначив, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто навіть сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Враховуючи належне документальне підтвердження витрат відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 27900 грн, відсутнє істотне перевищення заявлених витрат порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком, тому суд не вбачає підстав для відмови у відшкодуванні таких витрат в частині перевищення.

Оскільки доказів фактичної сплати відповідачем вартості витрат на правову допомогу матеріали справи не містять, позаяк сторони обумовили таку сплату протягом десяти календарних днів з моменту набрання законної сили рішення Суду у справі №902/730/21 (п.3.9. Договору), суд враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розподілу підлягають витрати на професійну правничу допомогу незалежно від того чи їх фактично сплачено чи має бути сплачено. Таку правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Окремо суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду (постанова від 12.05.2020 у справі №904/4507/18), що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання.

Таким чином, враховуючи відмову у задоволенні позову у справі №902/731/23 повністю, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з позивача на користь відповідача підлягають стягненню обґрунтовані витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27900 грн та в решті заявлені витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн залишаються за Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами за результатами розгляду апеляційних скарг Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2023 року від ТОВ "Аллбаутех" до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 у справі №902/730/21 в якому відповідач заявив про стягнення з ФОП Лєхачова А.О. на користь ТОВ «Аллбаутех» витрат на професійну правничу допомогу в апеляційному суді в розмірі 5000,00 грн. (а.с.189 зворотня сторінка). Поряд з цим, до відзиву додані: розрахунок судових витрат згідно якого, зокрема розмір витрат на правову допомогу становить 5000,00 грн.; договір про правову допомогу від 26.10.2023 року укладеного між ТОВ «Аллбутех» та адвокатом Бучок А.О.; додаток №1 до договору про правову допомогу від 26.10.2023; акт приймання-передачі наданих послуг за договором про правову допомогу від 26.10.2023 (а.с.194-199 т.3).

Тобто вказана заява з відповідними доказами подана відповідачем з дотриманням строку встановленого ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем долучено до матеріалів справи:

- Договір про правову допомогу від 26.10.2023 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (Замовник, відповідач) та Бучком Андріаном Олександровичем (Виконавець), відповідно до п. 1.1. якого Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати Замовнику правову допомогу, яка включає в себе надання вказаних в Додатку №1 до цього Договору послуг зі складання відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на рішення господарського суду Вінницької області від 19.07.2023р. у справі №902/730/21 та відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2023р. у справі № 902/730/21 для подання його в Північно-західний апеляційний господарський суд (в подальшому - Суд), а Замовник зобов`язаний оплатити послугу у порядку та строки, передбачені Договором.

Гонорар складається з суми вартості наданої правової/правничої допомоги, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього Договору (п. 3.3. Договору).

Згідно із п. 3.9. Договору Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю суму гонорару протягом десяти календарних днів з моменту набрання законної сили постанови Суду, ухваленої за результатами розгляду апеляційних скарг ФОП Лєхачова А. О. на рішення господарського суду Вінницької області від 19.07.2023р. та на додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2023р. у справі №902/730/21.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 26 жовтня 2024 року (п. 5.1. Договору).

Додатком №1 до Договору від 26.10.2023 сторони, зокрема, погодили тарифи на послуги Виконавця:

Послуга Виконавця згідно Договору:

1.1. складання відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на рішення господарського суду Вінницької області від 19.07.2023р. у справі № 902/730/21, та подання його в Північно-західний апеляційний господарський суд;

1.2. складання відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2023р. у справі № 902/730/21, та подання його в Північно-західний апеляційний господарський суд;

Тарифи на послуги Виконавця згідно Договору:

2.1. складання відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на рішення господарського суду Вінницької області від 19.07.2023р. у справі № 902/730/21- 1000 грн (одна тисяча гривень) за годину;

2.2. складання відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2023р. у справі № 902/730/21- 1000 грн (одна тисяча гривень) за годину.

Згідно підписаного між сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про правову допомогу від 26.10.2023, датованого 02.07.2023, сторони підтвердили факт надання правової допомоги на загальну суму 5000,00 грн, що включає:

- складання Виконавцем відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на рішення

господарського суду Вінницької області від 19.07.2023р. у справі № 902/730/21; вартість години послуги 1000,00 грн.; строк виконання послуги 4,5 год.; загальна вартість послуги 4500,00 грн.

- складання Виконавцем відзиву на апеляційну скаргу ФОП Лєхачова А. О. на

додаткове рішення господарського суду Вінницької області від 08.08.2023р. у справі №902/730/21; вартість години послуги 1000,00 грн.; строк виконання послуги 0,5 год.; загальна вартість послуги 500,00 грн.

Колегія суддів враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас, частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно з приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Наведені правові позиції викладені в постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

У додатковій постанові від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункт 29). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

Поряд з цим, судова колегія враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 р. у справі №910/13071/19. У наведеній постанові Верховний Суд у звернув увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Представник позивача в судовому засіданні 05.12.2023 року заперечував щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, просив суд відмовити в задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повністю, оскільки апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 підлягають до задоволення.

Проте, вказані заперечення представника позивача суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки жодних обставин або доказів, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" витрат на професійну правничу допомогу та/або неналежне оформлення документів, позивачем не наведено.

В свою чергу, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч.3 ст.2 зазначеного Кодексу).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник відповідача Бучок А.О. є адвокатом, повноваження якого підтверджені ордером №1104826 від 26.10.2023 року, виданим на підставі договору про правову допомогу від 26.10.2023 року (а.с. 191 т.3).

Матеріалами справи документально підтверджено, що представництво інтересів відповідача під час розгляду справи судом апеляційної інстанції в судових засіданнях 22.11.2023, 05.12.2023 здійснював адвокат Бучок А.О. За підписом вказаного адвоката до суду апеляційної інстанції 14.11.2023 надійшли відзиви на апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 (а.с.184-190, 200 т.3).

Таким чином, нарахування витрат на правничу допомогу, з урахуванням ставки адвоката Бучка А.О., є обґрунтованим та документально підтвердженим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., понесені відповідачем під час розгляду апеляційним господарським судом апеляційних скарг Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21, підлягають стягненню у заявленому розмірі з Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 у справі №902/730/21, судові витрати по сплаті судового збору при поданні вказаної апеляційної скарги покладається на позивача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 19.07.2023 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 08.08.2023 у справі №902/730/21 без змін.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лєхачова Андрія Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аллбаутех" (вул. Центральна, 252, с. Іза, Хустський район, Закарпатська область, 90436, ) 5000 грн - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видачу судового наказу доручити Господарському суду Вінницької області.

4. Справу №902/730/21 повернути Господарському суду Вінницької області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "11" грудня 2023 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.