ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р. Справа№ 910/7723/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

секретар судового засідання - Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: Кебкал С.М.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН"

про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 (повний текст рішення складено та підписано 06.09.2023)

та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 (повний текст рішення складено та підписано 27.09.2023)

у справі №910/7723/23 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН"

про стягнення 1 713 323,10 грн,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 у справі №910/7723/23 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17 серпня 2023 року у справі №910/7723/23 повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/7723/23 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" про відшкодування витрат на правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 32252797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, під`їзд 5, поверх 5, ідентифікаційний код 42117694) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 36 203 грн 39 коп. В іншій частині вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/7723/23 і ухвалити нове, яким клопотання відповідача про відшкодування витрат на правничу допомогу задовольнити у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 у справі №910/7723/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 у справі №910/7723/23 без змін. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/7723/23 залишено без задоволення, додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2023 у справі №910/7723/23 без змін.

З матеріалів справи убачається (викладено у відзиві на апеляційну скаргу), що Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН", просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" витрати на професійну правничу допомогу, понесені відповідачем, у сумі 54 852, 90 грн (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві гривні 90 коп.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/7723/23 про розподіл судових витрат призначити до розгляду на 29.11.2023.

28.11.2023 через електронний суд Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД" надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у даній справі, в обґрунтування свого клопотання позивач зазначав, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Отже, позивач просив суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката що заявлені до відшкодування відповідачем, до розміру гонорару адвоката з надання правової допомоги що була передбачена умовами Договору про надання правової допомоги № 30052023 від 30.05.2023, а саме підготовка до судового засідання в Північному апеляційному господарському суді у справі №910/7723/23 в розмірі 2742,65 грн; участь у судовому засіданні 01.11.2023 у Північному апеляційному господарському суді у справі №910/7723/23 у розмірі 1188,48 грн. У задоволенні заяви відповідача про стягнення з ТОВ «Ластівка ЛТД» відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в іншій частині відмовити.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.11.2023 був присутній представник позивача.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України установлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Як убачається із матеріалів справи, звертаючись у суді апеляційної інстанції з відзивом відповідач просив суд, зокрема, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАСТІВКА ЛТД» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕК ІННОВЕЙШН» витрати на професійну правничу допомогу, понесені Відповідачем, у сумі 54 852, 90 грн (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві гривні 90 коп.).

Відповідач зазначав, що з метою надання професійної правничої допомоги у цій справі між Відповідачем та Адвокатом Причепою Т.В. було укладено Договір про надання правової допомоги №30052023 від 30.05.2023(міститься в матеріалах справи). З метою представництва та захисту інтересів Відповідача в суді апеляційної інстанції, між Відповідачем та Адвокат було укладено Додаток № 2 до Договору про надання правової допомоги №30052023 копію якого надаємо, за яким погоджено оплату гонорару у сумі у гривні, яка еквівалента 1 500 (одна тисяча п`ятсот) доларам США 00 центів, та за офіційним курсом НБУ гривні до долару США - 36,5686 грн за 1 долар США станом на дату укладення Додатку складає 54 852, 90 грн (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві гривні 90 коп.). На виконання вказаного Договору 03.10.2023 адвокатом було виставлено відповідачу рахунок на оплату гонорару №03102023 від 03.10.2023 на оплату 54 852, 90 грн (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві гривні 90 коп.), копію якого надаємо. 20 жовтня 2023 року Адвокатом було отримано оплату в розмірі 54 852, 90 грн (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят дві гривні 90 коп.). Отримання оплати підтверджується випискою по банківському рахунку адвоката в АТ «Райффайзен Банк» за 20.10.2022 та платіжною інструкцією № 10064 від 20.10.2023, копії яких надаються.

Відповідно до ордеру про надання правничої допомоги від 03.10.2023 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕК ІННОВЕЙШН» про представництво інтересів адвокатом Причепою Т.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ВН №000637 від 22.01.2020), на основі Договору про надання правової допомоги №30052023 від 30.05.2023 та Додаток № 2 до договору із адвокатом Причепою Тетяною Вікторівною

На виконання указаного Договору адвокатом було надано рахунок на оплату гонорару №03102023 від 03.10.2023. Указаний рахунок було оплачено відповідачем 14.10.2023 у сумі 54 852,90 грн (без ПДВ), що підтверджується випискою АТ «Райффайзен Банк» з особового рахунку Причепи Т.В.

Розглянувши клопотання відповідача про розподіл судових витрат понесених останнім у суді апеляційної інстанції на правничу допомогу колегія суддів установила наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява №19336/04, п. 269).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі №910/8443/17 та у практиці Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п.88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі установленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 № 922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Оскільки зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, відповідно до частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України можливе виключно на підставі клопотання заінтересованої сторони з підстав недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19).

Водночас суд вважає з урахуванням позиції викладеній у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 липня 2022 року у справі 910/7765/20 вважає, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правову допомогу не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі та ураховуючи складність відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Додатково судом ураховано правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17, згідно якого стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Крім того колегією суддів береться до уваги те, що витрати наразі стягуються за перегляд рішення суду першої інстанції у суді апеляційної інстанції. Отже, при складанні процесуальних документів представнику позивача не знадобилось вивчення обставини справи, оскільки відповідно до норм ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у постанові ВС Великої Палати від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21, зазначено, що в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Водночас, приймаючи до уваги співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд вважає, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи. Сторони у Додатку №2 до Договору про надання правової допомоги №30052023 визначили, що відповідно до п. 4 Договору сторони погодили, що гонорар адвоката за представлення інтересів клієнта у суді апеляційної інстанції у господарській справі №910/7723/23 складає 54 852,90 грн.

Суд вважає правомірним нарахування витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 27 426,45 грн, тобто 50% від суми 54 852,90 грн, з урахуванням наданих адвокатом послуг та те, що відзив на апеляційну скаргу позивача частково дублює відзив на позовну заяву. Крім того колегією суддів ураховано те, що у суді апеляційної інстанції переглядається справа за наявними у справі доказами, які вже були надані сторонами у суді першої інстанції.

Отже, оскільки Верховний Суд акцентує увагу, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін та з огляду на заперечення позивача щодо розміру понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН", з покладенням на позивача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 27 426,45 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №910/7723/23 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСТІВКА ЛТД" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 32252797) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, під`їзд 5, поверх 5, ідентифікаційний код 42117694) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 27 426,45 грн.

В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "САНТЕК ІННОВЕЙШН" відмовити.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду м. Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.12.2023.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов