ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.12.2023 Справа № 917/2159/23

Суддя Погрібна С.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою Viceroy Trade&Invest Limited, Dimostheni Severi, 12 6th floor, Flat/office 601, 1080, Nicosia, Cyprus

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки", вул. Старокотелевська, 2, м. Полтава, Полтавська область, 36015

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта", вул. Ставніцера Олексія, 60, корпус 2, приміщення 32 В, с. Визирка, Лиманський район, Одеська область

про визнання договору недійсним, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Viceroy Trade&Invest Limited звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки", Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта" з наступними вимогами:

- визнати недійсним договір поставки №14/01-20 від 14.12.2020, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта" предметом якого є маневровий тепловоз серії ТЕМ2У, заводський номер 8784, 1987 року випуску;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" майно: маневровий тепловоз серії ТЕМ2У, заводський номер 8784, 1987 року випуску.

Ухвалою суду від 06.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 11.01.2024.

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову Viceroy Trade & Invest Limited до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта", шляхом накладення арешту на маневровий тепловоз серії ТЕМ2У, заводський номер 8784, 1987 року випуску, який належить Товариства з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта" на підставі договору поставки №14/01-20 від 14.12.2020.

В обґрунтування заяви позивач вказує наступне.

Viceroy Trade & Invest Limited - компанія, яка належним чином створена та існує відповідно до Законодавства Республіки Кіпр, 21 червня 2019 року уклала договір позики з Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки".

За умовами договору позики від 21.06.2019 між позивачем та відповідачем-1 останньому як позичальнику були передані грошові кошти у розмірі 4 500 000 (чотири мільйони п`ятсот тисяч) доларів США 00 центів.

Позичальник за умовами п.1.1 договору позики від 21.06.2019 зобов`язаний повернути позивачу (позикодавцю) позику не пізніше 28.12.2024. Також умовами договору позики було передбачено нарахування відсотків у розмірі 11 (одинадцять) відсотків річних у доларах США.

Станом на дату звернення до суду з даним позовом зобов`язання відповідача-1 за договором позики не виконані, загальний розмір заборгованості відповідача-1 перед Позивачем за основним боргом та нарахованими, але не сплаченими відсотками, станом на 10.11.2023 становив 5 456 992 (П`ять мільйонів чотириста п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот дев`яносто два) доларів США 30 центів, що підтверджується платіжними дорученнями та актом звірки розрахунків.

Сторони за договором позики від 21.06.2019 також дійшли згоди про те, що у процесі розгляду та вирішення спору буде застосовуватись матеріальне та процесуальне право України, а будь-який спір, що виникає за цим Договором чи у зв`язку з ним передається до Господарського суду за місцезнаходженням Позичальника.

Позивачем та відповідачем 1 з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором позики від 21.06.2019 також був укладений договір застави від 12 вересня 2019 року, предметом якого є залізнична техніка, а саме Тепловоз серії ТЕМ2У (заводський номер 8784) вартістю 5 500 000 (п`ять мільйонів п`ятсот тисяч) гривень 00 коп.

Відповідно до умов п. 7.1 Договору застави він діє до повного виконання Боржником та/або Заставодавцем своїх зобов`язань за основним договором, забезпечених заставою.

За умовами п.4.2 Договору застави від 12.09.2019 Заставодавець був зобов`язаний не відчужувати предмет застави до спливу строку дії цього договору, однак у листопаді 2023 року Позивачу стало відомо про укладення Відповідачем-1 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта" договору поставки від 14 грудня 2020 року, предметом якого є заставне майно за договором застави від 12.09.2019, а саме Тепловоз серії ТЕМ2У (заводський номер 8784).

Укладення договору поставки 14/01-20 від 18.12.2020 між відповідачем-1 та відповідачем-2 також підтверджується платіжними дорученнями на здійснення оплати за вищезгаданий тепловоз.

Як вбачається з оспорюваного позивачем договору поставки №14/01-20 від 14.12.2020, Відповідач-1 зобов`язався передати у власність відповідача-2 вживаний маневровий тепловоз серії ТЕМ2У, заводський номер 8784, 1987 року випуску.

У п.1.2. оспорюваного договору Відповідач-1 гарантував, що цей Тепловоз належить Постачальнику на праві власності, на дату набуття чинності Договору не обтяжений правами третіх осіб, у тому числі: не проданий, не заставлений, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, пройшов митне очищення і оформлення, а також вільний від інших обтяжень і не є предметом суперечки, і що Постачальник має право розпоряджатися цим Тепловозом, зокрема поставити його Покупцеві відповідно до умов цього Договору.

Наведені обставини свідчать про порушення відповідачем-1 його зобов`язань перед Позивачем за договором застави від 12.09.2019 та укладення без згоди позивача (Заставодержателя) правочину щодо відчуження предмету застави третій особі.

З укладеного представниками позивача та відповідача-1 Акту перевірки фактичної наявності, стану та умов зберігання предметів застави (акту огляду предмета застави) від 29.11.2023 вбачається, що тепловоз серії ТЕМ2У, заводський номер 8784, 1987 року випуску на території "Полтавський ремонтний завод залізничної техніки" (м. Полтава, вул. Старокотелевська, 2) відсутній, тепловоз був переданий "Лоджистик Віта" (відповідач 2).

Судом досліджено надані заявником докази.

За результатом дослідження матеріалів справи, поданої заяви та доказів до неї, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову керуючись наступним.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків накладення арешту на кошти відповідача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Заявником до заяви додано копії всіх документів, які підтверджують вказані у заяві обставини.

Так, доданими до заяви документами підтверджується відчуження відповідачем 1 майна, яке перебуває у заставі.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що невжиття визначених у заяві заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову у справі № 917/2159/23.

Згідно статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

В даному випадку, з огляду на характер спірних правовідносин, предмет заявлених заявником (позивач) позовних вимог та обраний заявником (позивач) вид забезпечення позову, суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні.

Керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 141, 144, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Viceroy Trade&Invest Limited про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на маневровий тепловоз серії ТЕМ2У, заводський номер 8784, 1987 року випуску, який належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта" (вул. Ставніцера Олексія, 60, корпус 2, приміщення 32 В, с. Визирка, Лиманський район, Одеська область, ) на підставі договору поставки №14/01-20 від 14.12.2020.

Стягувач: Viceroy Trade&Invest Limited, Dimostheni Severi, 12 6th floor, Flat/office 601, 1080, Nicosia, Cyprus.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Лоджистик Віта" (вул. Ставніцера Олексія, 60, корпус 2, приміщення 32 В, с. Визирка, Лиманський район, Одеська область, ).

6. Ухвала набирає законної сили 06.12.2023.

7. Ухвала дійсна до пред`явлення до 07.12.2026.

8. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 06.12.2023.

Суддя Погрібна Світлана Василівна