ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа№ 926/2138/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Алданової С.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.

за участю представників учасників справи:

прокурор: Шевченко О.В.

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 про закриття провадження, повний текст якої складено та підписано 09.10.2023

у справі №926/2138/23 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях

до Чернівецької обласної військової адміністрації

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2023 Заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Чернівецької обласної військової адміністрації з вимогою зобов`язати Чернівецьку обласну військову адміністрацію вчинити дії щодо прийняття із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління обласної військової адміністрації двох споруд цивільного захисту №96045 та №96154 шляхом підписання акту приймання-передачі та здійснення в установленому порядку оформлення та державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 05.07.2023 справу №926/2138/23 направлено для розгляду до Господарського суду міста Києва за встановленою підсудністю.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 закрито провадження у справі №926/2138/23 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

При прийнятті цієї ухвали, суд виходив з того, що предметом судового дослідження має бути встановлення компетенції кожного з двох державних органів виконавчої влади в частині здійснення подальшого управління спорудами сховищ, які є об`єктами цивільного захисту та знаходяться у державній власності України. У даному випадку правовідносини сторін у справі є правовідносинами двох суб`єктів владних повноважень (двох державних органів виконавчої влади), пов`язані з управлінням об`єктом цивільного захисту та у цих відносинах відсутній будь-який приватно - правовий елемент, а тому цей спір має бути розглянуто за правилами адміністративного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати та направити справу до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду. Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

- спір у цій справі не є публічно-правовим, оскільки виник з організаційних та майнових відносин у зв`язку з порушенням Чернівецькою ОВА вимог Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, зокрема відмови у підписанні акту приймання-передачі та не здійсненні державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі, а саме двох споруд цивільного захисту.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №926/2138/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

06.11.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі №926/2138/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 22.11.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 15.11.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 15.11.2023. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач та відповідач не скористались правом на подання відзивів на апеляційну скаргу.

Явка представників сторін

22.11.2023 судове засідання з`явився прокурор, який підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання 22.11.2023 не з`явився. Про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомлялись.

Представник відповідача у судове засідання 22.11.2023 не з`явився. До розгляду справи подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Межі та строк розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2023 Заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Чернівецької обласної військової адміністрації з вимогою зобов`язати Чернівецьку обласну військову адміністрацію вчинити дії щодо прийняття із сфери управління Фонду державного майна України до сфери управління обласної військової адміністрації двох споруд цивільного захисту №96045 (вул. Галицький шлях, 46В, загальною площею 156,5 кв.м., місткістю 200 чоловік) та №96154 (вул. Миру, 18А, загальною площею 831,3 кв.м., місткістю 1200 чоловік) шляхом підписання акту приймання-передачі та здійснення в установленому порядку оформлення та державної реєстрації речових прав щодо об`єктів передачі.

Статтею 124 Конституції України визначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

У постанові від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який має на меті розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Предметна та суб`єктна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції, залежно від складу сторін спору.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Суб`єктна ж юрисдикція визначається особливістю складу сторін правовідносин, в яких виник спір.

Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина 2 зазначеної норми).

Згідно зч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Термін «публічно-правовий спір» охоплює, зокрема, спори, в яких хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (абз. 1 п. 2 ч. 1 ст. 4 цього Кодексу).

Аналіз наведених процесуальних норм дає підстави для висновку, що до адміністративної юрисдикції належить справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників, суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Тобто, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Такий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17, від 30.01.2020 у справі № 826/5968/17, від 26.02.2020 у справі № 826/15133/17, від 26.02.2020 у справі № 287/167/18-ц.

При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, в якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, в яких виник спір.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він зумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Суд приймаючи оскаржувану ухвалу зазначає, що предметом судового дослідження має бути встановлення компетенції кожного з двох державних органів виконавчої влади в частині здійснення подальшого управління спорудами сховищ № 96045 та № 96154, які є об`єктами цивільного захисту та знаходяться у державній власності України.

Статтею 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» визначено, що Фонд держмайна є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об`єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об`єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у нерухоме майно, а між сторонами виникли правовідносини пов`язані з реалізацією права користування майном.

Відповідно до ст. 1 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ст. 1 ГПК України господарські відносини виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Відповідно до частин першої та другої ст. 20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За правилами п. 6 та п. 10 ч. 1 ст. 20 ГК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Виникнення спірних правовідносин зумовлена незгодою позивача з не бажанням (відтермінуванням) Чернівецькою ОВА прийняття об`єктів цивільного захисту до своєї сфери управління шляхом підписання акту приймання-передачі та здійснення державної реєстрації речових прав.

Зважаючи на викладене, даний спір не є публічно-правовим та має розглядатись за правилами господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини за своєю суттю відносяться до господарських.

Реєстрація права власності на об`єкти цивільного захисту за Чернівецькою ОВА має значення для подальшого вирішення питання щодо ефективного використання захисних споруд, забезпечення їх належного утримання та експлуатації.

Відповідно до вимог законодавства вказані об`єкти нерухомості повинні бути передані зі сфери управління органу приватизації до органу, уповноваженого управляти державним майном, в даному випадку до обласної державної адміністрації, тому пред`явленим позовом захищаються інтереси держави в сфері права державної власності щодо нерухомого майна з метою вжиття вичерпних заходів для забезпечення його ефективного використання та збереження.

Воля держави як власника майна в особі Фонду державного майна України викладена в наказі Фонду № 686 від 04.07.2022 «Про передачу захисних споруд цивільного захисту до сфери управління Чернівецької обласної військової адміністрації (Чернівецької обласної державної адміністрації)».

Таким чином, предметом цього позову є невжиття Чернівецькою ОВА (ОДА) передбачених законодавством заходів до завершення процедури оформлення права власності на об`єкти цивільного захисту, а саме: реєстрації такого права, що дасть можливість органу, який згідно законодавства забезпечує цивільний захист на відповідній території, ефективно використовувати таке майно та реалізовувати функції держави у сфері цивільного захисту.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Стаття 280 ГПК України передбачає, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За результатом апеляційного перегляду даної справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що при прийнятті оскарженої ухвали мало місце порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.10.2023 у справі №926/2138/23 скасувати.

Справу передати до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 08.12.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.О. Алданова