ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/907/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу

за позовом: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Іллінецьке лісове господарство"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольтар"

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 32 578 грн 00 коп.

встановив, що Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Іллінецьке лісове господарство" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольтар" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 32 578 грн 00 коп.

Ухвалою від 10.10.23 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановив відповідачу строк у 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання цієї ухвали для надання суду відзиву на позов та 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для надання суду заперечення, встановив позивачу строк у 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для надання суду відповіді на відзив, встановив сторонам строк на подачу заяв по суті справи протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалу від 10.10.23 відповідачу вручено, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Позивач вказує на те, що 21 березня 2022 року між Державним підприємством «Іллінецьке лісове господарство» (Продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ольтар» (Покупцем) укладено договір купівлі-продажу №18, згідно з яким ТОВ «Ольтар» закупило у ДП «Іллінецьке лісове господарство» лісопродукцію. Зазначає, що станом на 27.09.2023 року сплачено Позивачу 240000,00 грн, відтак заборгованість Відповідача станом на 27.09.2023 року становить 32578,00 грн., яку Позивач просить стягнути з Відповідача.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості не надав.

Згідно з ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

21 березня 2022 року між Державним підприємством «Іллінецьке лісове господарство» (Продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ольтар» (Покупцем) укладено договір купівлі-продажу №18, згідно з яким ТОВ «Ольтар» закупило у ДП «Іллінецьке лісове господарство» лісопродукцію, визначену специфікаціями до договору.

Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Згідно розділу 1 вищевказаного Договору Продавець зобов`язується відповідно до його умов передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, визначений замовленнями або рахунками-фактурами. Найменування товару, його кількісні та якісні показники, ціна товару за одиницю та по позиціях, а також загальна вартість товару, поставка якого здійснюється у відповідності до цього Договору, вказується у специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 2.3 договору загальна сума договору становить 921530,00грн. Дана сума слугує виключно для планування подальшої співпраці та не може бути підставою для будь-яких вимог. Дійсна сума договору складається з сум, вказаних в товарно-транспортних накладних та специфікаціях товару.

Згідно пункту 4.2 договору передача товару Покупцеві оформляється шляхом підписання акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, або товарно-транспортної чи залізничної накладної, яка є невід`ємною частиною договору.

Згідно пункту 6.2 договору Покупець зобов`язаний повністю розрахуватись за кожну партію товару згідно накладних, виставлених Продавцем, протягом 10 днів з дня отримання товару.

На підставі вищевказаного договору згідно товарно-транспортної накладної № 572 від 23 березня 2022 року Покупцеві було відвантажено лісопродукцію, а саме: пиломатеріал не обрізний дуб 30*100 і 6*2000-3000 2 сорт у кількості 12,65 м куб на суму 176088,00 грн; заготовка пиляна дубова 30*78*270-520 мікс у кількості 4,47 м куб на суму 67050,00 грн; заготовка пиляна дубова 30*60-78*270-520 мікс у кількості 2,944 м куб на суму 29440 грн.

Всього Покупцеві поставлено товару на загальну суму 272578.00 грн.

За отриманий товар ТОВ «Ольтар» згідно виписок банку сплатило кошти по наступних платіжних дорученнях та платіжних інструкціях: № 197 від 01.03.2022 року на суму 70000,00грн.; № 197 від 02.03.2022 року на суму 50000,00грн.; № 220 від 03.05.2022 на суму 65000,00 грн; № 297 від року на суму 15000,00 грн; № 324 від 12.12.2022 року на суму 10000,00грн; № 341 від 29.12.2022 року на суму 12000,00 грн. ; № 298 від 31.03.2023 року на суму 5000,00 грн; № 303 від 06 квітня 2023 року на суму 6000,00 грн; № 336 від 28 квітня 2023 року на суму 7000,00 грн.

Всього Покупцем станом на 27.09.2023 року сплачено Позивачу 240000,00 грн .

Враховуючи вищевикладене, заборгованість ТОВ «Ольтар» перед Позивачем станом на 27.09.2023 року становить 32578,00 грн.

18.05.23 позивачем надіслано ТОВ «Ольтар» претензію вих.№ 691 з вимогою сплатити заборгованість в сумі 32578,00 грн. у місячний термін з дня її одержання. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 570, відповідач отримав претензію 22.05.2023 року.

28.07.2023року позивачем повторно направлено ТОВ «Ольтар» претензію вих.№ 1255 з вимогою сплатити заборгованість в сумі 32578,00 грн. у місячний термін з дня її одержання. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 733, відповідач отримав претензію 10.08.2023 року.

Доказів погашення відповідачем заборгованості матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 7.1 договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Пунктом 8.2 договору передбачено, що у випадку неможливості вирішення спорів та розбіжностей шляхом переговорів, спір вирішується у судовому порядку відповідно до законодавства України.

Пунктом 9.1 Договору передбачено, що закінчення строку дії Договору не звільняє Сторін від виконання зобов`язань за цим Договором та відповідальності за його порушення.

У зв`язку з тим, що відповідно до п. 1 наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 року № 870 «Про припинення державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» та затвердження складу комісії з припинення» юридичну особу - Державне підприємство «Іллінецьке лісове господарство» (код згідно з ), припинено шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (код згідно з ), правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (п. 8 вищевказаного наказу).

Згідно з передавальним актом, затвердженим наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 04.01.2023 року № 31, піравонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства «Іллінецьке лісове господарство» () після його припинення шляхом реорганізації, а саме приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (філія «Іллінецьке лісове господарство») переходить до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (філія «Іллінецьке лісове господарство») .

Згідно з п. 3.1. Положення про філію «Іллінецьке лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», затвердженого наказом ДП «Ліси України» від 16.12.2022 року № 22, філія є відокремленим підрозділом Підприємства, який не має статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 10.5.6. Положення про філію «Іллінецьке лісове господарство» ДСГП «Ліси України», затвердженого наказом ДСГП «Ліси України» від 16.12.2022 року № 22, підприємство делегує філії права представляти інтереси підприємства у судах, у тому числі в місцевих загальних судах, господарських та адміністративних судах, а також в міжнародних арбітражах у справах, пов`язаних з діяльністю філії; вести претензійну роботу; виступати позивачем, в тому числі цивільним, та відповідачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу і третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів в межах своїх повноважень, передбачених цим положенням, представляти інтереси правоохоронних органах та бути представником потерпілого.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (стаття 509 Цивільного кодексу України, стаття 173 Господарського кодексу України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту статті 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

В силу приписів статей 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами у справі договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів не господарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення закріплено і у статті 712 Цивільного кодексу України.

Таким чином, між сторонами у справі на підставі наведених норм закону виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору поставки, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Суд констатує, що двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець, у свою чергу, набуває право вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити його оплату.

На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 7.1 Договору у ТОВ «Ольтар» наявна заборгованість перед Позивачем з оплати отриманого на підставі Договору товару у розмірі 32578,00 грн , а строк виконання такого зобов`язання на момент звернення позивача із позовною заявою до суду настав.

Висновок суду.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст.13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що позивачем доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Натомість відповідачем не було подано жодних заперечень щодо обґрунтованості позовних вимог позивача, як і не подано доказів щодо здійснення погашення заборгованості.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Судові витрати.

Згідно з приписами пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір в сумі 2684,00грн. покладається на Відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 165, 232, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Іллінецьке лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ольтар" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 32 578 грн 00 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольтар» (, м.Івано-Франківськ, вул.Сухомлинського, буд. 4, корп. 4) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у особі філії «Іллінецьке лісове господарство» , Вінницька обл., Вінницький р-н, м. Іллінці, пров. Студентський, 1, IBAN НОМЕР_1 в AT «Державний експортно-імпортний банк України» МФО 322313) заборгованість за договором купівлі-продажу від 21.03.2022 року № 18 у сумі 32 578 грн 00 коп (тридцять дві тисячі п`ятсот сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ольтар» ( , м.Івано-Франківськ, вул. Сухомлинського, буд. 4, корп. 4) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у особі філії «Іллінецьке лісове господарство» (, Вінницька обл., Вінницький р-н, м. Іллінці, пров. Студентський, 1, IBAN НОМЕР_1 в AT «Державний експортно-імпортний банк України» МФО 322313) судовий збір в сумі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.2023

Суддя П. Я. Матуляк