ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.12.2023м. ДніпроСправа № 904/8167/17

За заявою Комунальної установи "Обласний центр методичної роботи та соціальних виплат" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу його дублікату у справі

За позовом Комунальної установи "Одеський обласний центр реабілітації змішаного типу для інвалідів і дітей-інвалідів "Стратегія життя "

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС"

про стягнення 11 167,62 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судових засідань: Морозі А.О.

Представники:

Заявника - не прибув

Боржника - не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.10.2017 позов Комунальної установи "Одеський обласний центр реабілітації змішаного типу для інвалідів і дітей-інвалідів "Стратегія життя" до ТОВ "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС" про стягнення 9 997,50 грн. - основного боргу та 1662,35 грн. - пені задоволено частково.

24.11.2023 Заявник звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу судового наказу, заява мотивована тим, що під час виконавчого провадження втрачено оригінал судового наказу в даній справі при пересилці Укрпоштою від органів ДВС до Стягувача. Заявник звернувся до Індустріального ВДВС Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо виконавчого документа. Як вбачається з відповіді начальника відділу Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №46269 від 31.08.2023, що виконавчий документ, разом з постановою державного виконавця про повернення документа Стягувачеві від 08.05.2019 №55993971, направлено засобами поштового зв`язку Укрпошти, але втрачені при пересилці, Стягувачеві не надходили та до відділу ДСВ не поверталися. Станом на 27.11.2023 наказ Господарського суду Дніпропетровської області №904/8167/17 на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби не перебуває. За таких обставин Заявник доходить висновку про те, що наказ суду втрачено.

Ухвалою суду від 27.11.2023 прийнято до розгляду заяву КУ "Обласний центр методичної роботи та соціальних виплат" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу його дублікату та призначено її розгляд у судовому засіданні на 14:30 год. 05.12.2023.

Сторони у судове засідання не прибули, причину неявки суду не повідомили.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. (ч. 5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.19.4 розділу "Перехідні положення" ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У п. 43 рішення Європейського суду від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Тобто, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення не призводить до відновлення порушеного права. Відсутність у сторони можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, є втручанням у право сторони на мирне володіння майном, що є порушенням першого пункту статті 1 Першого протоколу Конвенції.

Заявник звернувся з заявою № 02-Б/220 від 30.08.2023 до Індустріального ВДВС Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо надання матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення.

Як вбачається з відповіді начальника відділу Індустріального відділу державної виконавчої служби Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №46269 від 31.08.2023, виконавчий документ, разом з постановою державного виконавця про повернення документа Стягувачеві від 08.05.2019 №55993971, направлено засобами поштового зв`язку Укрпошти на поштову адресу зазначену в заяві. Повторно виконавчий документ до відділу ДВС не надходив та на виконання не перебуває.

Господарський процесуальний кодекс України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що Заявник своєчасно звернувся до ДВС за примусовим виконанням наказу суду; виконавчий документ, разом з постановою державного виконавця про повернення документа Стягувачеві від 08.05.2019 №55993971, направлено засобами поштового зв`язку Укрпошти Заявникові не доставлений; згідно з ч.5 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" строк пред`явлення такого документа до виконання продовжився до 08.05.2022; про повернення виконавчого документа без виконання Заявник дізнався з відповіді ДВС від 31.08.2023, суд визнає поважними причини пропуску Заявником строків пред`явлення виконавчого документу до виконання. Зважаючи на втрату наказу, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Стягувача, про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату наказу від 10.11.2017.

Керуючись підпунктом 19.4 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунальної установи "Обласний центр методичної роботи та соціальних виплат" про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу та видачу його дублікату - задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення наказу до виконання у справі № 904/8167/17.

Видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 у справі №904/8167/17 про:

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ ГАРАНТ ПЛЮС", 49051, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 40-А (код 39726851) на користь Комунальної установи "Одеський обласний центр реабілітації змішаного типу для інвалідів і дітей-інвалідів "Стратегія життя", 65032, м. Одеса, проспект Шевченка, 4; адреса для листування: 65020, м. Одеса, вул. Ясиновського, 3-а (код 36155795) 9 997(дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім),50 грн. боргу, 1 159(одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять),12 грн. пені, 1 598(одна тисяча п`ятсот дев`яносто вісім),42 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення - 05.12.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.Г. Юзіков