У Х В А Л А

04 грудня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1039/21
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Ноувен М.П., розглянувши заяву Фермерського господарства «Макишинський Сад» про відстрочення виконання рішення суду

у справі №927/1039/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю

"Науково-виробнича компанія "Аватар",

вул.Казимира Малевича, буд.84, м.Киїів, 03680

(електронна адреса: )

до відповідача: Фермерського господарства "Макишинський сад",

вул.Нова, буд.1, с.Макишин, Городнянський р-н, Чернігівська область, 15172,

про стягнення заборгованості 1 042 231,70 грн;

за участю представників:

від заявника: Максак Т.Л.,

від стягувача: не з`явився;

встановив:

24.11.2023 до Господарського суду Чернігівської області від Фермерського господарства «Макишинський Сад» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2022 у справі № 927/1039/21 строком на 1 рік.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.11.2023 заяву ФГ «Макишинський Сад» прийнято до розгляду, судове засідання з розгляду заяви призначено на 04.12.2023.

Частиною 2 статті 321 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторони повідомлені про час та місце розгляду заяви, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

У судовому засіданні 04.12.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебувала справа № 927/1039/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Аватар" до Фермерського господарства "Макишинський сад" про стягнення 799600,75 грн. заборгованості, 102736,00 грн. пені, 93233,36 грн. інфляційних збитків, 46661,59 грн. 3%, за неналежне виконання Договору поставки № 2503/2019 від 25.03.2019.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2022 (з урахуванням ухвали суду від 28.11.2022) позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Фермерського господарства "Макишинський сад" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Аватар" 463 600,49 грн боргу, 58 569,83 грн пені, 59 240,49 грн інфляційних, 27 053,95 грн 3% річних, 9 126,97 грн судового збору, 2913,33 грн витрат з професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі №927/1039/21 рішення Господарського суду Чернігівської області від 17.11.2022 у справі № 927/1039/21 залишено без змін.

30.10.2023 Господарським судом Чернігівської області 16.10.2023 видані відповідні накази.

24.11.2023 Фермерське господарство «Макишинський Сад» звернулось до суду з заявою про відстрочення виконання рішення суду на 1 рік.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 ГПК України передбачено, зокрема, що невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Свою заяву ФГ «Макишинський Сад» обґрунтовує наступним:

- с. Макишин з 24.02.2022 по 01.04.2022 перебувало у тимчасовій окупації, а ФГ «Макишинський Сад» було захоплено російськими військами,

- при відступі територія ФГ була замінована,

- у зв`язку з необхідністю розмінування шляхом проведення робіт із знешкодження та очищення території господарства та сільськогосподарських площ від вибухонебезпечних предметів, ФГ «Макишинський Сад» на протязі тривалого часу з незалежних та об`єктивних причин було позбавлено можливості здійснювати господарству діяльність та отримувати дохід від господарської діяльності,

- звернення стягнення на кошти відповідача призведе до блокування діяльності господарства.

Розглянувши матеріали заяви, заперечення та додані сторонами докази, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вказані приписи дають підстави стверджувати про те, що суд позбавлений можливості прийняти рішення про розстрочку або відстрочку виконання рішення, оскільки з дня ухвалення рішення у справі №927/1039/21 (17 листопада 2022 року) пройшов рік.

Додатково суд зазначає наступне.

За змістом ст. 331 ГПК України підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Разом з тим, суд також враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду боржник посилається на тяжке фінансове становище, що спричинене військовою агресією російської федерації.

Проте, відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Абзацом 5 частини 1 ст. 44 ГК України також встановлено, що принципом підприємництва є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Крім того, на підтвердження свого тяжкого фінансового стану відповідачем до заяви про відстрочення виконання рішення суду надано довідку про залишок коштів по поточному рахунку станом на 21.11.2023.

Однак, вказаний документ не може достовірно свідчити про фінансову неспроможність боржника виконати рішення господарського суду у даній справі.

Суд вважає, що наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, зокрема, тяжкий фінансовий стан не є тією виключною обставиною, в розумінні ст. 331 Господарського кодексу України, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення.

Відтак, суд дійшов висновку, що обставини, наведені відповідачем в заяві про відстрочення виконання судового рішення носять не особливий і надзвичайний характер, а свідчать про негативні явища в поточній діяльності відповідача, яка за приписами статті 42 Господарського кодексу України є самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, відтак, не є підставою вважати збиткову діяльність відповідача винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, що зумовлював би ускладнення чи відсутність можливості виконати судове рішення.

В рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, пункт 74).

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі №920/199/16.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права.

При цьому, суд враховує те, що невиконання рішення суду боржником ставить у невигідне фінансове становище стягувача, оскільки останній фактично не отримує кошти, що позбавляє його користуватися останніми за відсутності будь-якої неправомірної поведінки з боку стягувача, що є порушенням принципу справедливості та добросовісності господарських взаємовідносин.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. 234,235,331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Фермерського господарства «Макишинський Сад» про відстрочення виконання рішення суду відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 04.12.2023 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.12.2023.

Суддя М.П. Ноувен