РІШЕННЯ

м. Київ

13.12.2023Справа № 910/12386/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу №910/12386/23 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАС КОНСТРАКШЕН» до товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АНКЛІТ» про стягнення 206 351,90 грн, без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛАС КОНСТРАКШЕН» (далі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АНКЛІТ» (далі - Компанія, відповідач) про стягнення 206 351,90 грн, з яких: 153 242 грн боргу; 7 137,30 грн пені та 45 972,60 грн штрафу.

Позов мотивовано тим, що позивач надавав послуги за договором від 19.01.2022 №190122 про надання послуг (далі - Договір), відповідно до якого Товариство надало послуги з надання будівельної спецтехніки в оренду та виконання земляних робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/12386/23; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

13.09.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заявлено клопотання про поновлення строку для надання відзиву на позовну заяву як такий, що пропущений з поважних причин.

Суд в силу приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) поновив строк через поважність причин пропуску та прийняв відзив до розгляду.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (із подальшими змінами, внесеними Указами Президента України, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 Товариством (виконавець) і Компанією (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- у порядку та умовах, визначених Договором, виконавець надає замовнику послуги, що визначаються та узгоджуються сторонами у Специфікаціях, які є додатками та невід`ємними частинами Договору, а замовник приймає надані послуги та оплачує їх вартість на умовах Договору та додатків до нього (пункт 1.1);

- час фактичного надання послуг (час початку та час закінчення надання послуг) фіксується Акті (-ах) наданих послуг (пункт 2.1);

- час фактичного надання виконавцем послуг становить не менше 8 (восьми) годин на добу (пункт 2.2);

- у разі якщо послуги були надані більше 8 (восьми) годин на добу, замовник сплачує вартість за весь час фактично наданих послуг (час початку та час закінчення надання послуг), зафіксований в Акті (-ах) наданих послуг (пункт 2.3);

- у разі якщо послуги були надані менше 8 (восьми) годин на добу, згідно Актів (-ів) наданих послуг та/аборахунку-фактура, сторони домовились та визнають, що у такому випадку час фактичного надання послуг виконавцем вважається 8 (вісім) годин на добу та відповідно замовник сплачує вартість послуг як за 8 (вісім) повних годин надання послуг. (пункт 2.4);

- виконавець періодично складає Акти наданих послуг. Передача Акта наданих послуг виконавцем замовнику відбувається шляхом його вручення уповноваженому представнику замовника або направлення акта наданих послуг на поштову адресу замовника, визначену у розділі 10 даного Договору, або направлення Акта наданих послуг на електронну адресу замовника, визначену у розділі 10 Договору (пункт 2.7);

- замовник зобов`язується підписати Акт наданих послуг та повернути один його примірник виконавцю протягом семи календарних днів з дня складання виконавцем Акту наданих послуг. У випадку наявності претензій та зауважень до наданих послуг, визначених в Акті наданих послуг, замовник зобов`язується протягом семи календарних днів з дня складання виконавцем Акта наданих послуг надати виконавцю обґрунтовану відмову із долученням підтверджуючих документів та із зазначенням розміру послуг, із якою замовник не погоджується. У випадку, якщо протягом семи календарних днів з дня складання виконавцем Акта наданих послуг замовником не підписано Акт наданих послуг та/або не повернуто його виконавцю шляхом його вручення уповноваженому представнику виконавця чи направлення на поштову адресу виконавця визначену у розділі 10 Договору, рекомендованим листом та/або відсутності від замовника обґрунтованої відмови, до якої долучено підтверджуючи документи. сторони погодили та підтверджують, що на восьмий календарних день з дня складання Акта наданих послуг виконавцем Акт наданих послуг вважається підписаний та узгоджений обома сторонами Договору, а також сторони не мають претензій, зауважень до наданих послуг, в тому числі їх якості і повноти та вартості наданих послуг (пункт 2.8);

- оплата послуг виконавця здійснюється у строки тау сумі, визначених у Специфікації (-ях) та/або Акті (-ах) наданих послуг та/або рахунку- фактура. У випадку, якщо сторони не узгодили строки та суми оплати у Специфікації (-ях) сторони погодили, що оплата послуг здійснюється протягом 1 (одного) банківського дня з моменту виставлення виконавцем рахунку-фактури та/або складання Акта наданих послуг (пункт 3.5);

- підтвердження надання послуг є Акт (-и) наданих послуг (пункт 3.7);

- звірка розрахунків за Договором здійснюється Сторонами в термін до 7 (семи) календарних днів з дати складення виконавцем письмової вимоги. Звірка розрахунків оформлюється Актом звірки взаєморозрахунків. Письмова вимога з двома примірниками Акта звірки взаєморозрахунків направляється на електронну чи поштову адресу вамовника, визначену у розділі 10 Договору, та протягом 7 (семи) календарних днів з дати складення виконавцем письмової вимоги замовник повинен підписати Акти звірки взаєморозрахунків та один його підписаний примірник направити на поштову адресу виконавця. Якщо замовник не підписав тa/чи не направив виконавцю підписаний Акт звірки взаєморозрахунків та/або не надіслав відмови тa/чи заперечення на Акт звірки взаєморозрахунків в термін до 7 (семи) календарних днів з дати складення виконавцем письмової вимоги, Акт звірки взаєморозрахунків вважається прийнятим та погодженим замовником (пункт 3.11);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом 1 (одного) календарного року з дня його підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (пункт 9.1).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку Договір не оспорений та не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Статтею 902 ЦК України передбачено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач вказує, що на підтвердження надання послуг виконавцем були складені акти надання послуг, а саме: від 31.01.2022 №7 на суму 105 100 грн, у т.ч. ПДВ 17 516,67 грн та від 10.02.2022 №16 на суму 106 920 грн, у т.ч. ПДВ 17 820 грн.

Товариство вказує, що на виконання пункту 2.8 Договору вказані вище акти надіслані Компанії шляхом направлення Новою поштою, що підтверджується специфікацією ТОВ «Нова Пошта» до акту наданих послуг №НП-007211865 від 20 лютого 2022 року, а також, на електронну адресу , що підтверджується скріншотом від 03.02.2022 з електронної пошти: .

Втім, як вказує позивач, відповідач вказані акти не підписав, не повернув і заборгованість у розмірі 153 242 грн за надані послуги не сплатив.

У свою чергу, Компанія проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що вказані послуги позивачем не надавалися, а акти були надіслані лише у жовтні 2022 року.

Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи №902/761/18, від 20.08.2020 зі справи №914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Крім того, відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Саме на позивачеві лежить процесуальний тягар доведення суду підстав, розміру, строку обчислення боргу шляхом надання суду деталізованого розрахунку усіх заявлених позивачем сум. Водночас, відповідач вправі надати відповідні заперечення щодо позовних вимог та здійснити контррозрахунок таких сум. Як розрахунок позивача, так і контррозрахунок відповідача повинні бути аргументованими, щоби суд, аналізуючи відповідні докази та аргументи учасників справи, виконував функцію здійснення правосуддя, а не змушений би був, в іншому випадку, виконувати обчислення, тобто здійснювати дії, покладені законом на учасників справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі №910/1265/17.

Так, в підтвердження направлення актів відповідачу подано скріншот та копію специфікації ТОВ «Нова Пошта» до акта наданих послуг від 20.02.2022 №НП-007211865.

Втім, з вказаних документів неможливо достеменно та достовірно встановити, що на адресу відповідача були надіслані акти від 31.01.2022 №7 на суму 105 100 грн, у т.ч. ПДВ 17 516,67 грн та від 10.02.2022 №16 на суму 106 920 грн, у т.ч. ПДВ 17 820 грн.

Разом з тим, 21.01.2022 відповідач отримав від позивача Рахунок-фактуру № СФ-0000004 від 21.01.2022 на суму 58 768 грн (з погодженою кількістю машиногодин, вартістю машиногодин та вартістю доставки техніки) з проханням оплатити його у вигляді авансу.

Того ж дня відповідач оплатив Рахунок-фактуру №СФ-0000004 від 21.01.2022 на суму 58 768 грн, що підтверджується платіжним дорученнмя №3652 від 21.01.2022.

У січні 2022 року позивачем були надані послуги відповідачу на оплачену останнім суму коштів згідно Рахунку-фактури №СФ-0000004 від 21.01.2022.

26.10.2022 відповідач отримав від позивача цінний лист №190 від 18 жовтня 2022 року з наступними вкладенням: Акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2022 - 23.02.2022 року (2 екземпляри); Акт здачі-приймання робіт №7 від 31.01.2022 на суму 105 100 грн, в т.ч. ПДВ 20% (2 екземпляри); Акт здачі- приймання робіт №16 від 10.02.2022 на суму 106 920 грн, в т.ч. ПДВ 20% (2 екземпляри); Рахунок на оплату №4 від 21.01.2022 (1 екземпляр); Рахунок на оплату № 14 від 10.02.2022 (1 екземпляр).

02.11. 2022 відповідач направив позивачу у порядку, передбаченому Договором про надання послуг - електронною поштою на адресу відповідь на вказаний лист, у якій, зокрема зазначив, що відмовляє у підписанні надісланих листом актів здачі-приймання робіт, виходячи з такого:

- обсяги наданих виконавцем замовнику послуг, зазначені у вищевказаних Актах здачі-приймання робіт, належним чином не зафіксовані та не підтверджені;

- згідно з пунктом 2.1 Договору час фактичного надання послуг (час початку та час закінчення надання послуг) фіксується в Акті (-ах) надання послуг та/або рахунку- фактура; однак, всупереч умовам Договору про надання послуг, і Акт здачі- приймання робіт №7 від 31.01.2022 на суму 105 100 грн і Акт здачі- приймання робіт №16 від 10.02.2022 на суму 106 920 грн, і Рахунок на оплату №4 від 21.01.2022, і Рахунок на оплату №14 від 10.02.2022 містять лише вид та загальну кількість наданих послуг (маш.год), але не містять ані дат, ані часу початку та часу закінчення надання послуг; тобто, час фактичного надання послуг, що зазначені позивачем в надісланих відповідачем Актах здачі-приймання робіт, виконавцем належним чином не зафіксований;

- в період з 02.02.2022 по 23.02.2022 позивач не надав відповідачу жодних послуг, передбачених Договором про надання послуг; відповідачу невідомо, на якій підставі позивач склав акти та виставив рахунок на оплату.

Отже, відповідачем було надано вмотивовану відмову від підписання актів.

У свою чергу, позивачем не надано достовірних, належних, допустимих і вірогідних доказів, які б підтверджували факт надання послуг за Договором на суму 153 242 грн.

Посилання Товариства на оформлення податкових накладних не є свідченням фактичного надання послуг.

Що ж до тверджень позивача про те, що для належного виконання умов Договору позивачем було залучено контрагента ТОВ «АЛЬЯНС 2009», що підтверджується актом прийому здачі-наданих робіт (надання послуг) №21 від 31.01.2022 та банківською випискою про оплату послуг субпідряднику, то слід зазначити таке.

Зі змісту Договору не вбачається, що виконавець мав право залучати для надання послуг іншого виконавця.

Водночас, в силу приписів частини першої статті 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто.

Оскільки, позивачем не доведено підстав для стягнення основної заборгованості, то відсутні й підстави для стягнення пені та штрафних санкцій як похідних вимтог.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 ГПК України, у задоволенні позову слід відмовити.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАС КОНСТРАКШЕН» (код 43452625; 02152, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 17-А) до товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ АНКЛІТ» (код 40926895; 01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, буд. 6, офіс 103) про стягнення 206 351,90 грн відмовити повністю.

2. Судові витрати, понесені позивачем покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.12.2023.

Суддя Ігор Курдельчук