ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"08" грудня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1593/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Шніт А.В.,

розглядаючи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПУЛЬС-ТРАНС"

до Акціонерного товариства "КОМІНБАНК"

про забезпечення позову до відкриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2023 за вх. №1722/23 до Господарського суду Житомирської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПУЛЬС-ТРАНС" надійшла заява про забезпечення позову (до подання позовної заяви), відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити Акціонерному товариству "КОМІНБАНК" звертати стягнення на передане в іпотеку згідно іпотечного договору від 31.03.2021 майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПУЛЬС-ТРАНС" в позасудовому порядку;

- накласти арешт (із забороною здійснення реєстраційних дій щодо переходу права власності, права користування чи розпорядження) на передане в іпотеку згідно іпотечного договору від 31.03.2021 майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПУЛЬС-ТРАНС": комплекс будівель та споруд №1, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, с.Великі Кошарища, Автодорога Київ-Чоп, 121 км, будинок б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225; опис об`єкта: адміністративно-побутова будівля А, загальною площею 384,3кв.м., вагова з навісом В; напівпідвальне приміщення Г; вбиральня У; розподільчі стіни 1,2;, огорожа 4; ТП І, ІІ, ІІІ; комплекс будівель та споруд №2, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, с.Великі Кошарища, Автодорога Київ-Чоп, 121 км, будинок б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225; опис об`єкта: мийка для вантажних автомобілів А, загальною площею 187,26кв.м.; котельня Б, загальною площею 70кв.м; ПТО автомобілів і слюсарно-механічна майстерня В, загальною площею 1172,2кв.м; сушка Г, загальною площею 120кв.м., огорожа І; земельну ділянку площею 2,6306га, кадастровий номер :04:000:0331, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 225.

06.12.2023 до суду від Акціонерного товариства "КОМІНБАНК" надійшли заперечення на зазначену вище заяву про забезпечення позову, в яких останнє просить відмовити в її задоволенні.

Розглянувши подану заяву ТОВ "ІМПУЛЬС-ТРАНС" про забезпечення позову (до подання позовної заяви) (вх.№ 1722/23 від 06.12.2023), суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч.3 ст.137 ГПК України). Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020у справі №753/22860/17).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Верховний Суд зауважує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам (подібні правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18).

Під час оцінки зазначеної співмірності, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Обґрунтовуючи вказану вище заяву про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, заявник зазначає, що 31.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІМПУЛЬС-ТРАНС" (іпотекодавець) та Акціонерним товариством "КОМІНБАНК" (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, відповідно до якого, в якості забезпечення виконання Господарським товариством з обмеженою відповідальністю Фірмою "ТЕСЕЙ ЛТД" (позичальник) грошових зобов`язань за договором №43/21 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 31.03.2021, іпотекодавець передав об`єкти нерухомого майна, що є його власністю, іпотекоджержателю. З 24.02.2022 на території України введено воєнний стан та діє заборона щодо покладення відповідальності на осіб, винних у порушенні кредитних зобов`язань. Проте, як вказує заявник, іпотекодержатель намагається звернути стягнення на майно іпотекодавця в якості відповідальності за невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань. Таке звернення стягнення здійснюється відповідно до застереження про порядок звернення стягнення, що було включено сторонами до змісту іпотечного договору. На думку заявника, під час оформлення застереження про порядок звернення стягнення на майно були допущені порушення вимог Закону України "Про іпотеку", зокрема, щодо порядку визначення вартості майна, за якими іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно іпотекодавця. Допущені порушення є підставою для визнання недійсним договору іпотеки у відповідній частині, а також вжиття заходів спрямованих на обмеження можливості іпотекодержателя стосовно незаконного звернення стягнення на майно іпотекодавця.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів.

Суд зазначає, що саме обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову і, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження, при цьому, прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Разом з тим, які конкретно позовні вимоги має намір ТОВ "ІМПУЛЬС-ТРАНС" забезпечити відповідною заявою про забезпечення позову, яка була подана до пред`явлення позову, та відповідно - чи є співмірними зазначені заходи із позовними вимогами, що заявлятимуться, у самій заяві про забезпечення позову останнім не зазначено.

Таким чином, ТОВ "ІМПУЛЬС-ТРАНС" здійснено лише формальне посилання на реальність загрози відчуження майна, що є предметом іпотеки згідно з іпотечним договором від 21.03.2021, і не наведено жодного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, а також шляхом заборони відповідачу та іншим особам вчиняти певні дії стосовно спірного майна. Заявник не зазначив, яким чином вжиття саме таких заходів забезпечення позову буде гарантією задоволення законних вимог позивача при поданні ним відповідного позову.

Необхідно зазначити, що позовні вимоги немайнового характеру про недійсність правочинів (без застосування правових наслідків недійсності цих правочинів) полягають у констатації цього факту, і таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню у подальшому та не залежить від наявності у позивача власності на предмет іпотеки. За вказаних обставин, невжиття заходів забезпечення позову, шляхом заборони на відчуження предмета договору іпотеки не ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в такій справі.

Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.02.2021 у справі №755/5333/20, від 01.11.2021 у справі №766/22071/18, від 31.05.2023 у справі №161/13856/21, від 05.04.2023 у справі 509/5399/19.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявником не надано належних доказів та не обґрунтовано мотивів, які могли б свідчити, що невжиття вказаних вище заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

З огляду на викладене та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави та заходи забезпечення позову, зокрема ст.136, 137 ГПК України, враховуючи, що забезпечення позову в обраний заявником спосіб не забезпечить реального та ефективного виконання можливого судового рішення у разі звернення з позовом про визнання недійсним договору в частині (якщо його буде ухвалено на користь позивача), суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви ТОВ "ІМПУЛЬС-ТРАНС" про забезпечення позову (до подання позовної заяви) (вх.№ 1722/23 від 06.12.2023).

Відповідно до ч.6 ст.140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПУЛЬС-ТРАНС" про забезпечення позову (до подання позовної заяви) (вх.№ 1722/23 від 06.12.2023).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.256, 257 ГПК України.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - у справу

2 - ТОВ "ІМПУЛЬС-ТРАНС" (рек., ) та на електронну пошту (через електронний кабінет)