УХВАЛА

м. Київ

06.12.2023Справа № 910/19948/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста"

про заміну сторони у виконавчому документі

у справі № 910/19948/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Преміум Ресурс"

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Національного банку України

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 290 728 024,07 грн

Представники учасників справи: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Преміум Ресурс" про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 290 728 024,07 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016, позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 255 802 523,69 грн, заборгованість по сплаті строкових відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2 901 431,36 грн, заборгованість по сплаті прострочених відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15 137 902,76 грн, пеню за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1 463 430,02 грн, 3 % річних в розмірі 74584,82 грн та штраф в розмірі 15 348 151,42 грн. Стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080,00 грн.

28.04.2016 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази.

31.10.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" надійшла заява про заміну стягувача - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" в наказі Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 у справі №910/19948/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Преміум Ресурс" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 255 802 523,69 грн, заборгованості по сплаті строкових відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2 901 431,36 грн, заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15 137 902,76 грн, пені за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1 463 430,02 грн, 3% річних в розмірі 74 584,82 грн та штрафу в розмірі 15 348 151,42 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони у виконавчому документі у справі № 910/19948/15 було призначено на 15.11.2023.

У судове засідання 15.11.2023 з`явився представник заявника, представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви учасники справи були повідомлені належним чином, явка представників учасників справи обов`язковою судом не визнавалась.

У судовому засіданні 15.11.2023 судом було долучено за клопотанням заявника додатковий доказ до матеріалів справи та оголошено перерву до 06.12.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2023, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, учасників справи було повідомлено про те, що судове засідання призначено на 06.12.2023.

У судове засідання 06.12.2023 з`явився представник заявника, представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви учасники справи були повідомлені належним чином та їх неявка, відповідно до ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони її правонаступником.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони у виконавчому документі в цій справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи ту обставину, що виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України: у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті Господарського процесуального кодексу України - 52 та 334 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 26 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України. Відтак тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Тобто поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Суд встановив, що станом на дату звернення до суду із цією заявою строк пред`явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 у справі № 910/19948/15 не сплив.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, для вирішення питання можливості правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина 1 статті 513 Цивільного кодексу України).

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 Цивільного кодексу України).

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства України заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

З урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (заміну стягувача у виданому судом наказі до відкриття виконавчого провадження) як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.08.2020 між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (новий кредитор) було укладено Договір №2302/К/1 про відступлення прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.B. та зареєстровано в реєстрі за №1049 (далі - Договір), відповідно до п. 1 якого банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту), згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, а також іншими договорами, які в тому числі, але не обмежуючись, наведені у додатку №1 до цього договору, що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами (договорами про надання кредитної лінії, договорами про надання кредиту (овердрафту) надалі за текстом - основні договори, надалі разом за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2 Договору новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, право вимагати сплати неустойок, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України (індекс інфляції, 3 % річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань за основними договорами, право вимагати застосуванню наслідків реституції при недійсності правочинів, право отримання коштів від реалізації заставного та іншого майна боржників, вимоги, які випливають з розірвання та/або визнання недійсними договорів із боржниками, права, що випливають із судових справ, у тому числі справ про банкрутство боржників, виконавчих проваджень щодо боржників, в тому числі щодо майна боржників, яке не було реалізоване на торгах та підлягатиме передачі стягувачу в погашення боргу після укладення цього договору, права вимоги за мировими угодами із боржниками, договорами з арбітражними керуючими боржниками, охоронними організаціями, права участі в комітеті кредиторів боржників, право одержати, переважно перед іншими кредиторами боржників, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, у порядку, визначеному основними договорами, Законом України "Про іпотеку", Законом України "Про заставу", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", Цивільним кодексом України та іншими актами чинного законодавства України, у разі наявності у банку такого переважного права, задоволення всіх своїх вимог (повернення суми основної заборгованості, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки (штраф, пеня), відшкодування збитків, тощо), що випливають з умов основних договорів, за рахунок будь-якого майна боржників, які є позичальниками або поручителями за основними договорами, або за рахунок заставного (іпотечного) майна боржників, які є майновими поручителями за основними договорами, тощо. Розмір заборгованості за правами вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у Додатку № 2 до цього Договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Крім того, права вимоги за основними договорами переходять до нового кредитора незалежно від того, чи відбувалося стягнення за цими основними договорами. Якщо таке стягнення відбувалося, але виконавче провадження не закінчено, новий кредитор має право на переведення всіх прав стягувача у виконавчому провадженні, які є у банка на момент переходу за цим Договором прав вимоги до нового кредитора.

Сторони підтверджують, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) таких прав вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5 Договору права вимоги, що відступаються за цим Договором, є складовою частиною пулу активів, що є предметом відкритих торгів (аукціону), результати якого оформлені протоколом електронного аукціону № UA-ЕА-2020-07-06-000034-b від 16.07.2020, переможцем яких визнано нового кредитора. Загальна сума, яка підлягає сплаті новим кредитором за лотом, як переможцем зазначених відкритих торгів (аукціону), АТ "Дельта Банк", складає 30 613 581,97 грн.

У пункті 6 Договору зазначено, що сторони домовились, що за відступлення права вимоги за цим Договором новий кредитор сплачує банку грошові кошти в сумі 24 735 676,75 грн. Ціна Договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набрання чинності цим Договором на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

На підставі платіжного доручення № 148 від 10.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" сплатило Акціонерному товариству "Дельта Банк" 30 613 581,97 грн.

До переліку договорів, за якими відбулося відступлення прав вимоги, включено кредитний договір № НКЛ-2001923/1 від 12.07.2011, боржником за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта Преміум Ресурс" (п. 82 Додатку № 1 до Договору).

У п. 82 Додатку № 2 до Договору визначено загальний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Преміум Ресурс" за вищенаведеним кредитним договором, який становить 512 893 526,72 грн, що складається з основної заборгованості по тілу кредиту в розмірі 255 802 523,69 грн та заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 257 091 003,03 грн.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про визнання недійсним укладений між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" Договір.

Приймаючи до уваги умови Договору, суд дійшов висновку, що відбулась заміна сторони у матеріальних правовідносинах (відбувся перехід права вимоги), а саме відбулась заміна кредитора у зобов`язанні, що виникло на підставі кредитного договору № НКЛ-2001923/1 від 12.07.2011, і було предметом судового розгляду в справі № 910/19948/15.

З огляду на встановлені вище обставини, на підставі статті 52, частини п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для здійснення заміни стягувача у наказі Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 у справі № 910/19948/15 - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на його процесуального правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Преміум Ресурс" заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 255 802 523,69 грн, заборгованості по сплаті строкових відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2 901 431,36 грн, заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15 137 902,76 грн, пені за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1 463 430,02 грн, 3 % річних в розмірі 74 584,82 грн та штрафу в розмірі 15 348 151,42 грн.

Керуючись статтями 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони у виконавчому документі у справі № 910/19948/15 задовольнити.

2. Здійснити заміну сторони (стягувача) - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вулиця Щорса, будинок 36-Б; ідентифікаційний код: 34047020) на її правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (Україна, 03035, м. Київ, вул. Сурикова, буд. 3, корп. 8Б, оф. 103; ідентифікаційний код: 41264766) у наказі Господарського суду міста Києва від 28.04.2016 у справі № 910/19948/15 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Преміум Ресурс" (03045, м. Київ, вулиця Новопирогівська, будинок 66; ідентифікаційний код: 36643816) заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 255 802 523 (двісті п`ятдесят п`ять мільйонів вісімсот дві тисячі п`ятсот двадцять три) грн 69 коп., заборгованості по сплаті строкових відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 2 901 431 (два мільйони дев`ятсот одна тисяча чотириста тридцять одна) грн 36 коп., заборгованості по сплаті прострочених відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 15 137 902 (п`ятнадцять мільйонів сто тридцять сім тисяч дев`ятсот дві) грн 76 коп., пені за несвоєчасну сплату відсотків в розмірі 1 463 430 (один мільйон чотириста шістдесят три тисячі чотириста тридцять) грн 02 коп., 3 % річних в розмірі 74 584 (сімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят чотири) грн 82 коп. та штрафу в розмірі 15 348 151 (п`ятнадцять мільйонів триста сорок вісім тисяч сто п`ятдесят одна) грн 42 коп.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.12.2023

Суддя О.В. Нечай