РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.12.2023Справа № 910/14943/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" (01011, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок 22) до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26) про стягнення 44 473,07 грн,

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.09.2023 в системі «Електронний суд» Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" було сформовано позовну заяву до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" про стягнення 44 473,07 грн та 22.09.2023 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

Окрім того ухвалою суду про відкриття провадження у справі витребувано належним чином завірену копію Постанови з Печерського районного суду м. Києва, (справа №757/66351/21-п, суддя Константінова К.Е.) стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/14943/23 від 26.09.2023 була надіслана до електронних кабінетів позивача та відповідача та доставлена останнім, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Крім того, примірник даної ухвали надіслано на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України, витребувано інформацію щодо полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ЕР/202058634 для приєднання до матеріалів справи.

27.09.2023 через відділ діловодства суду від МТСБУ надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

13.10.2023 з Печерського районного суду м. Києва надійшла Постанова у справі №757/66351/21-п, стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

08.12.2023 в системі «Електронний суд» представником позивача сформовано заяву про залишення позову без розгляду.

Стосовно сформованої позивачем заяви про залишення позову без розгляду суд зауважує, що пунктом 5 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Як вбачається із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Суд зазначає, що станом на дату подання позивачем вказаної заяви розгляд справи №910/14943/23 розпочато по суті, а відтак позивач звернувся до суду із заявою про залишення позову без розгляду поза межами визначеного господарським процесуальним законом строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Так як заява позивача про залишення позову без розгляду була подана після закінчення процесуального строку для її подання, суд дійшов висновку залишити її без розгляду на підставі ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

05.11.2021 р. між ПрАТ «СК «Альфа Страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 330.0000030.556.11149 (далі - Договір страхування), за яким ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було застраховано майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки «Мазда», державний номер НОМЕР_1 .

23.11.2021 року о 22 год. 45 хв. в м. Києві по вул. Івана Мазепи, 2, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 , всупереч п.п. 12.1, 13.1, 2.36 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв на світлофорі на заборонений сигнал, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Вказана ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. п. 12.1, 13.1, 2.36 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Печерського районного суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №757/66351/21-п.

Страхувальник 24.11.2021 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Згідно Рахунку СТО (наданий СПД ОСОБА_3 ) №00127-21/12/07 від 07.12.2021 р., вартість відновлювального ремонту, автомобіля марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при спірному ДТП склала 56 837, 31 грн.

З метою визначення розміру збитку, заподіяного автомобілю марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, яка мала місце 23.11.2021 р., ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Відповідно до Звіту від 21.05.2022 р. вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, автомобіля марки «Мазда» д.н.з. НОМЕР_1 , складає 47 073, 07 грн.

Відповідно до Угоди №2633.206.21.01, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було складено страховий акт №2633.206.21.01 та виплачено страхове відшкодування у розмірі 55 673,56 грн (за вирахуванням суми франшизи у розмірі 1 163 грн. 75 коп., яка передбачена умовами договору страхування № 330.0000030.556.11149 від 05.11.2021 р.), що підтверджується платіжним дорученням №53207 від 08.12.2021 р.

Матеріали справи свідчать, що позивач направив на адресу відповідача заяву на виплату страхового відшкодування в порядку регресу від 10.12.2021, в якій просив відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату в розмірі 55673,56 грн.

Проте як вказує позивач станом на дату подання позовної заяви відповідач відшкодування здійсненої позивачем страхової виплати не здійснив.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого обґрунтованого висновку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Печерського районного суду міста Києва від 08.02.2022 у справі №757/66351/21-п вбачається, що транспортний засіб - Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 , яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_1 , встановлена у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи (з наданого позивачем витягу з бази Моторного (транспортного) страхового бюро України) цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Пежо, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на дату настання спірної ДТП була застрахована у відповідача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР202058634.

Наведеним договором (поліс № ЕР202058634) передбачено, що франшиза становить 2600,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підтвердження розміру витрат, завданих спірною ДТП автомобілю страхувальника за Договором, позивачем було надано суду угоду №2633.206.21.01, ПрАТ «СК «Альфа Страхування» відповідно до якої було складено страховий акт №2633.206.21.01, а також рахунок СТО (наданий СПД Коваленко О.В.) №00127-21/12/07 від 07.12.2021 р., на суму 56 837, 31 грн., платіжне доручення №53207 від 08.12.2021 на суму 55 673,56 грн.

З аналізу ч. 1 ст. 990 Цивільного кодексу України та ст.ст. 25, 26 Закону України "Про страхування" вбачається, що сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов`язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Водночас, відповідно до п.п. 7.38, 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики.

Як вбачається зі Звіту №101739 від 21.05.2022 коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 0,4715 та з урахуванням останнього вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 47073,07 грн.

З доданої до позовної заяви копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 , вбачається, що даний транспортний засіб є 2014 року випуску, тобто строк експлуатації вказаного транспортного засобу більше 7 років.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, наданою на запит суду, договором (полісом) № ЕР/193101359 передбачено, що франшиза становить 2600,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 130 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, з урахуванням визначених полісом № ЕР/202058634 розмірів лімітів відповідальності, франшизи, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, до позивача по спірному страховому випадку перейшло право вимоги у розмірі 44 473,07 грн.

Пунктом 9.1 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (п. 9.4 ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Частиною 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, розмір вартості відновлювального ремонту, право на відшкодування якого перейшло до позивача - 44 473,07 грн., у зв`язку з чим у відповідача наявний обов`язок із відшкодування позивачу витрат в розмірі 44 473,07 грн.

З метою отримання страхового відшкодування позивач на підставі ст.ст. 11, 509, 530 Цивільного кодексу України та ст.ст. 35, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звернувся до відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу від 10.12.2021, в якій просив відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату в розмірі 55673,56 грн.

У п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів прийняття відповідачем вмотивованого рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування, Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" повинне було виплати Приватному акціонерному товариству "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" страхове відшкодування у розмірі 44 473,07 грн.

Однак, відповідачем не надано суду доказів на спростування твердження позивача.

За таких обставин, зобов`язання відповідача перед позивачем у розмірі 44 473,07 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АЛЬФА СТРАХУВАННЯ" та наявність правових підстав для стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "АЛЬФА-ГАРАНТ" страхового відшкодування у розмірі 44 473,07 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи що суддя Демидов В.О. у період з 04.12.2023 по 08.12.2023 перебував у відпустці, рішення у даній справі винесено у перший робочий день 11.12.2023.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА-ГАРАНТ» (01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АЛЬФА СТРАХУВАННЯ» (01011, місто Київ, вулиця Рибальська, будинок 22; ідентифікаційний код 30968986) суму страхового відшкодування у розмірі 44 473 (сорок чотири тисячі чотириста сімдесят три) грн. 07 коп. та 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ