ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06.12.2023 Справа № 914/2406/23
Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., у справі
за позовом: Львівської міської ради
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Свореня Юрія Ярославовича
про: стягнення 584 835,18 грн.,
позивача: не з`явився,
відповідача: не з`явився,
Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.11.2023 року у справі № 914/2406/23 позовні вимоги задоволено повністю, а саме: вирішено стягнути з Фізичної особи-підприємця Свореня Юрія Ярославовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Львівської міської ради (місцезнаходження: Україна, 79008, Львівська обл., місто Львів, ПЛ.РИНОК, будинок 1; ідентифікаційний код: 04055896) суму безпідставно збережених коштів у зв`язку із користуванням земельною ділянкою комунальної власності (кадастровий номер :05:005:0004) за адресою: вул. Є.Лазаренка,6-б у місті Львові, без правовстановлюючих документів, у розмірі 584 835,18 грн. та 8 772,52 грн. судового збору.

На виконання вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Таким чином, разом з першою заявою по суті - відзивом, відповідачем було подано орієнтовний розрахунок суми судових витрат у розмірі 95 000,00 грн., які він очікував понести у зв`язку із розглядом даної справи.

Крім того, у відзиві, відповідач з урахуванням ч. 8 ст. 129 ГПК України, попередньо заявив про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, ним будуть надані докази на підтвердження розміру судових витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом справи №914/2406/23.

27.11.2023р. через систему «Електронний суд» надійшла заява Фізичної особи-підприємця Свореня Юрія Ярославовича про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №914/2406/23 за позовом: Львівської міської ради до відповідача: Фізичної особи-підприємця Свореня Юрія Ярославовича про стягнення 584 835,18 грн.

Вказана заява обгрунтована тим, що позивач не виконав покладених на нього обов`язків щодо продовження дії договору, відповідно, на переконання відповідача, спір у справі виник через неправильні дії саме позивача, відтак такий має компенсувати понесені відповідачем витрати на правничу допомогу.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 28.11.2023р. призначив судове засідання для розгляду заяви відповідача на 06.12.2023р.

Позивач та відповідач повноважних представників в судове засідання не направили, про дату час та місце розгляду заяви були належним чином повідомлені.

Представник позивача через систему «Електронний суд» подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, згідно якого вказав на відсутність встановленої у судовому порядку бездіяльності позивача, просив суд відмовити у її задоволенні у зв`язку із необґрунтованістю.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Під час розгляду питання про розподіл судових витрат судом встановлено та враховується наступне.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в чому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, судом враховано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. по справі №922/445/19).

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

27.11.2023 через систему «Електронний суд» було подано докази понесених відповідачем судових витрат у справі на правничу допомогу.

Тобто, у передбачений ч.8 ст.129 ГПК України строк, від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якому відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 95 000,00 грн.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України). Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру (ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як слідує з матеріалів справи, адвокат Бідак Олена Олегівна надавала правову допомогу відповідачу на підставі договору про надання правової допомоги №05/09/23 від 05.09.2023р. та ордеру серії №1226912 від 06.09.2023р.

Загальна вартість послуг, що надавалися адвокатом по справі №914/2406/23 склала 95000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи детальним описом робіт (наданих послуг), актом приймання-передачі виконаних послуг.

Відповідно до положень ч.9 ст.129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У рішенні суду у цій справі встановлено обґрунтованість, доведеність та підставність заявлених позовних вимог.

В мотивувальній частині рішення у даній справі судом зазначено, що з огляду на позиції Верховного Суду, які викладено у його постановах від 10.02.2020р. у справі № 922/981/18 та від 02.06.2020р. у справі № 922/2417/19, неналежне виконання своїх обов`язків з боку міської ради, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати за користування сформованою земельною ділянкою.

Тобто факт бездіяльності чи зволікання органу місцевого самоврядування у розгляді питання про укладення договору оренди землі з відповідачем судом в межах даної справи не встановлювався, оскільки не міг вплинути на результат розгляду спору.

Під час розгляду спору судом встановлено фактичне користування земельною ділянкою відповідачем протягом заявленого позивачем періоду, що є підставою для здійснення плати за землю.

Враховуючи те, що в силу ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка, суд не погоджується з твердження відповідача про те, що спір виник у зв`язку з неправильними діями позивача, оскільки обов`язок здійснення плати за користування землею у відповідача існує незалежно від дій чи бездіяльності міської ради.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що вимоги позивача у даній справі були задоволені судом повністю, витрати на професійну правничу допомогу, як і витрати зі сплати судового збору, в повному обсязі покладаються на відповідача.

Судом також враховано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак це не може розумітись, як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням змісту ухваленого рішення у сданій справі, суд вважає, що заява відповідача про відшкодування позивачем судових витрат, пов`язаних із правничою допомогою при розгляді справи у розмірі 95 000,00 грн., не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 238, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Свореня Юрія Ярославовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити повністю.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст додаткового рішення складено 11.12.2023 р.

Суддя Король М.Р.