СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Харків Справа № 922/2602/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Ярош В.В.,

за участі сторін: не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, за вх. №1659 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від "14" квітня 2023 р. (суддя Трофімов І.В.) у справі №922/2602/22

за позовом ТОВ "Дизельтехсервіс" , м.Кривий Ріг,

до ТОВ "Доркомспецтех", м.Харків,

про стягнення 99' 670,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Доркомспецтех", в якому просило стягнути з відповідача заборгованість в сумі 99'670,71 грн, з яких: 76'800 грн - попередня оплата, 7430,03 грн - пеня, 505 грн - 3% річних, 3415,68 грн - інфляційні витрати, 11'520 грн - штрафу та 2481 грн витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №95-22/ДТС від 25 липня 2022 року в частині своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №922/2602/22, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

11.01. 2023 року від позивача надійшла заява (вх. №700) про розподіл судових витрат пов`язаних з розглядом справи. Дана заява приєднана до матеріалів справи.

27.10.2022 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач, посилається на те, що після відкриття провадження 26.12.2022 року №922/2602/22, відповідач поставив товар визначений умовами Договору поставки №95-22/ДТС від 25 липня 2022 року, однак із суттєвим та тривалим порушенням строку, що визначений у Договорі. Тому позивач, просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача 7430,03 грн пені, 505 грн 3% річних, 3415,68 грн інфляційних витрат, 11'520 грн штрафу, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн та 10'500 грн, витрат на професійну правничу допомогу. Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 14.04.23 у справі №922/2602/22 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доркомспецтех"(61066, м.Харків, вул. Велозаводська, 2/5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" (50019, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Прорізна, 87/15, ) пеню в сумі 7430,03 грн, штраф у сумі 11'520 грн, 3% річних у сумі 505 грн, інфляційні витрати в сумі 3415,68 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн та 10'500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.05.2023 р. було виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішення та викладено другий абзаці резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доркомспецтех"(61066, м.Харків, вул. Велозаводська, 2/5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" (50019, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Прорізна, 87/15, ) попередню оплату в сумі 76 800 грн, пеню в сумі 7430,03 грн, штраф у сумі 11'520 грн, 3% річних у сумі 505 грн, інфляційні витрати в сумі 3415,68 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн та 10'500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Тобто, судом першої інстанції фактично не було прийнято зменшення розміру позовних вимог.

На виконання вище зазначеного рішення ( з урахуванням ухвали про виправлення описки) 05.05.2023 р. судом першої інстанції видано наказ.

Не погодившись з ухваленим судовим рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Наполягає, що постачання товару, а саме Манжет 75191-3104020-01 у кількості 10 одиниць. УКТ ЗЕД - 8431 на загальну суму 76'800 грн. відбувалося не на підставі договору постачання, на який посилається позивач у справі, а на підставі усної домовленості. У зв`язку з чим, відсутні підстави стверджувати, що зазначений товар було поставлено з порушенням строків, визначених у договорі поставки, а також відсутні підстави для стягнення пені та штрафу. Справу просив розглядати за участю представників сторін.

Для розгляду справи шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І,, суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 у справі №922/2602/22 апеляційну скаргу відповідача залишено без руху з підстав, висвітлених у вказаній ухвалі .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.09.2023 р. поновлено відповідачу, пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.23 у справі № 922/2602/22, відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, за вх. №1659 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2023 р. у справі №922/2602/22 , встановлено учасникам справи строк до 16.10.2023 включно для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання (доданих до них документів) іншим учасникам справи, витребувано матеріали оскарження по справі №922/2602/22 з Господарського суду Харківської області. Призначено справу до розгляду на 23.10.2023 р.

06.10.2023 р. від позивача по справі на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення по справі залишити без змін. Крім того просять стягнути з заявника апеляційної скарги витрати на правничу допомогу за розгляд справи у апеляційній інстанції у розмірі 6000 грн. Вважають, що посилання апелянта на не розповсюдження умов Договору поставки № 95- 22/ДТС від 25.07.2022 на взаємовідносини, що виникли з приводу поставки манжетів у кількості 10 одиниць, за які був виставлений рахунок № 62 датований 31.08.2022, тобто у період дії даного Договору, є безпідставними.

У зв`язку із перебуванням судді члена колегії Россолова В.В. на лікарняному, судове засідання, призначене на 23.10.2023 у справі не відбулося.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2023 апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А., суддя Сгара Е.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 р. у справі №922/2602/22 повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги відповідача, за вх. №1659 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2023 р. у справі №922/2602/22 відбудеться 23.11.2023.

У судове засідання, призначене на 23.11.2023 р. представник сторін не з`явилися .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 р. розгляд справи відкладено на 05.12.2023 р.

У зв`язку з перебуванням судді Сгари Е.В. , яка входила до складу колегії суддів у відпустці, шляхом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів: головуючий суддя Склярук О.І. суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.12.2023 р. у режимі відеоконференції приймав участь представник позивача, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення по справі залишити без змін.

Представники заявника апеляційної скарги у судове засідання не з`явилися. Про час та місце проведення судового засідання сторони повідомлялися належним чином. Явка представників сторін у судове засідання судовою колегією не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі ( ч.1 ст.270 ГПК України).

Заслухавши доповідь головуючого по справі ( суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін які приймали участь у судовому засіданні, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини справи.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Доркомспецтех" (надалі - Постачальник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" (надалі - Покупець, Позивач) укладено Договір поставки №95-22/ДТС від 25 липня 2022 року (надалі - Договір).

Відповідно до предмету Договору Постачальник зобов`язався передати у власність Покупця товар, а Покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язався вчасно і у повному обсязі прийняти та оплатити товар.

Під Товаром у цьому Договорі розуміється товарно-матеріальні цінності. Готова продукція, додаткові матеріали, визначені накладною ( п.1.2. Договору)

Загальна кількість товару , його часткове співвідношення ( асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару та цін одиниці товару визначаються Сторонами у накладних, які після їх підписання Сторонами мають юридичну силу Специфікації в розумінні статті 266 Господарського кодексу України.

Постачальник зобов`язаний поставити товар протягом 5 календарних днів з моменту внесення Покупцем суми передоплати у розмірі 100% (п. 2.1. Договору).

Покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар шляхом перерахування 100% передоплати від суми визначеної у рахунку-фактурі протягом 3 банківських днів з моменту його виставлення (п. 3.1. Договору).

Пунктом 6.5. Договору сторони передбачили, що у разі порушення Постачальником строку поставки товару визначеному у п.2.1. Договору, останній зобов`язаний сплатити покупцю штраф у розмірі 15 % від вартості непоставленого товару та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми невиконання зобов`язання.

31 серпня 2022 року Постачальником було виставлено рахунок-фактуру №62 на оплату товару - Манжет 75191-3104020-01 у кількості 10 одиниць. УКТ ЗЕД - 8431 на загальну суму 76'800 грн.

02.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" перерахувало суму передоплати у розмірі 100 %, що еквівалентно 76'800 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2991 від 02.09.2022.

Отже, поставка оплаченої продукції згідно з умовами п. 2.1. Договору мала бути здійснена до 07 вересня 2022 року включно.

Позивач зазначає, що Відповідачем лише 13.02.2023 здійснено поставку товару у розмірі 76'800 грн. Докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з простроченням поставки товару Відповідачем, Позивачем нараховано пеню в сумі 7430,03 грн, 3% річних у сумі 505 грн, інфляційні витрати в сумі 3415,68 грн та штраф у сумі 11'520 грн.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено повністю. Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Судова колегія з цього приводу зазначає наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України унормовано, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. ( ст.265 ГК України)

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ( ст. ст. 525, 526 ЦК України)

Судом першої інстанції встановлено, що 02.09.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" перерахувало 100% суми передоплати у розмірі 76800 грн, що підтверджується платіжним дорученням №2991 від 02.09.2022.

Отже, поставка оплаченої продукції згідно з умовами п. 2.1. Договору мала бути здійснена до 07 вересня 2022 року включно.

Як стверджує Позивач, Відповідачем лише 13.02.2023 здійснено поставку товару у розмірі 76'800 грн, що підтверджується копією накладної ТОВ «НОВА ПОШТА», яка була надана позивачем до заяви про зменшення розміру позовних вимог ( а.с.84)

За таких обставин, з 08.09.2022 р. відповідач прострочив виконання зобов`язань з поставки товару на суму 76 800 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. ( ст.612 ЦК України)

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно з частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 6.5. Договору у разі порушення Постачальником строку поставки товару визначеного у п. 2.1. Договору останній зобов`язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі 15% під вартості непоставленого товару та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми невиконаного зобов`язання.

Судом першої інстанції перевірено наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, та встановлено, що їх розмір обчислено позивачем арифметично вірно.

Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну поставку товару у розмірі 7430,03 грн та 11'520 грн штрафу.

Щодо вимог про стягнення 3% річних у сумі 505 грн та інфляційних витрат у сумі 3415,68 грн, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

24.10.2022 Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №1 від 24.10.2022 з вимогою повернути суму попередньої оплати у розмірі 76'800 грн, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист, роздруківкою з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта", які містяться в матеріалах справи.

Суд зазначає, що Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку Позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України. Вказане зобов`язання, відповідно до положень частини першої статті 530 ЦК України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у Договорі строку поставки, який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Таким чином, у Відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути Позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №918/631/19.

Враховуючи викладене, беручи до уваги фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, судом першої інстанції встановлено, що з 08.09.2022 відповідач прострочив виконання зобов`язання з повернення грошових коштів у сумі 76'800 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши наведені норми чинного законодавства, порушення відповідачем своїх зобов`язань за спірним договором щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних вважає, що наданий розрахунок позивача відповідає нормам чинного законодавства та є арифметично вірним.

24.10.2022 р. Позивач звернувся до Відповідача з претензією за неналежне виконання умов Договору поставки № 95-22/ДТС від 25.07.2022 р. на суму 76 800 грн. в якій вимагав у семиденний строк з моменту отримання даної претензії перерахувати суму у розмірі 76 800 грн, що є передоплатою за непоставлений товар відповідно до договору поставки № 95-22/ДТС від 25.07.2022 на реквізити позивача.

З огляду на наведене, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача трьох відсотків річних та індекс інфляції є такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується твердження заявника апеляційної скарги про те, що постачання товару відбувалося поза межами договору постачання.

З матеріалів справи убачається, що взаємовідносини між сторонами з приводу поставки манжетів у кількості 10 одиниць, за які був виставлений рахунок № 62 датований 31.08.2022, виникли саме під час дії Договору поставки № 95- 22/ДТС від 25.07.2022.

Що стосується стягнення основного боргу у розмірі 76 800 грн, яке було вирішено судом першої інстанції шляхом прийняття ухвали про виправлення описки від 05.05.2023 р.

Відповідно до приписів статті 243 Господарського процесуального кодексу України, Суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів, прізвищ, тощо. Виправлення допущених у рішення описок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть рішення.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Харківської області від 05.05.2023 р. було виправлено описку, допущену у резолютивній частині рішення та викладено другий абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Доркомспецтех"(61066, м.Харків, вул. Велозаводська, 2/5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дизельтехсервіс" (50019, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Прорізна, 87/15, ) попередню оплату в сумі 76 800 грн, пеню в сумі 7430,03 грн, штраф у сумі 11'520 грн, 3% річних у сумі 505 грн, інфляційні витрати в сумі 3415,68 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481 грн та 10'500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Про те, зазначена вище ухвала не є за своєю суттю ухвалою про виправлення описки, в розумінні статті 243 Господарського процесуального кодексу України.

Фактично суд змінив рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2023 р. у справі № 922/2602/22 шляхом доповнення його резолютивної частини рішенням про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати.

При цьому, зазначену позовну вимогу суд першої інстанції не розглядав, оскільки позивач звернувся до суду з клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення попередньої оплати. ( а.с.77)

Зазначена заяв була прийнята судом першої інстанції, про що зазначено у тексті рішення по справі, а саме: розглянувши заяву позивача про зменшення позовних вимог, а також, враховуючи те, що відповідно до п.2 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі зменшити розмір позовних вимог до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, беручи до уваги направлення вказаної заяви на адресу відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття заяви про зменшення розміру позовних вимог до розгляду та здійснення подальшого розгляду справи з урахуванням поданої позивачем заяви.

В той же час, ухвалою господарського суду Харківської області про виправлення описки від 05.05.2023 р. було внесені зміни до вже прийнятого рішення та зазначено про стягнення суми основного боргу.

Такі дії суду не відповідають приписам Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, зокрема, вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Оскільки судом першої інстанції було прийнято рішення про прийняття зменшення позовних вимог та про подальший розгляд справи з врахуванням змінених позовних вимог, стягнення суми основного боргу, яку позивач вже не просив стягнути, та ще і шляхом прийняття ухвали про виправлення описки, є безпідставним

Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України,. Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Відповідно до приписів частини 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Стаття 277 Господарського процесуального кодексу України встановлює підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення. Так, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

В даному випадку судом першої інстанції було порушено норми процесуального права (винесення рішення за позовною вимогою, яка судом першої інстанції взагалі не розглядалася у зв`язку з прийняттям заяви позивача про зменшення позовних вимог, та оформлення такого рішення шляхом винесення ухвали про виправлення описки), що призвело до не неправильного вирішення справи в частині стягнення передоплати, у зв`язку з чим, рішення по справі № 922/2602/22 ( з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.05.2023 р.) підлягає скасуванню в частині задоволення вимог про стягнення з відповідача суми передоплати у розмірі 76 800 грн.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ТОВ "Дизельтехсервіс" , м.Кривий Ріг, на рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2023 у справі №922/2602/22 задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 14.04.2023 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 05.05.2023) у справі №922/2602/22 скасувати в частині стягнення з відповідача попередньої оплати в сумі 76 800,00 грн.

В решті рішення по справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.12.2023

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян