ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"12" грудня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/4979/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІКРОН ПЛЮС", м. Харків
про розірвання договору оренди, зобов`язання звільнити, повернути нежитлову будівлю та стягнення 340270,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "МІКРОН ПЛЮС", м. Харків, в якій просить суд розірвати договір оренди № 955 від 31 січня 2020 року, який укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "МІКРОН ПЛЮС"; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "МІКРОН ПЛЮС" звільнити та повернути Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради нежитлову будівлю літ. "Б-1" загальною площею 520,1 кв.м., що розташована за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна, буд. 16-А протягом трьох робочих днів з дня набрання рішенням законної сили та стягнути з відповідача 340270,29 грн, а саме, заборгованості у сумі 247 772,93 грн та пені у сумі 92 497,36 грн за договором оренди № 955 від 31 січня 2020 року. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 листопада 2023 року позовну заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "МІКРОН ПЛЮС", м. Харків про розірвання договору оренди, зобов`язання звільнити, повернути нежитлову будівлю та стягнення 340270,29 грн - залишено без руху; надано позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду документів (опис вкладення із відміткою поштової установи про прийняття листа до відправлення), які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви від 23 листопада 2023 року, що сформована за допомогою системи Електронний суд.

04 грудня 2023 року через систему "Електронний суд" Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради подано заяву (вхідний № 33061) про усунення недоліків, у якій останній зокрема зазначає, що позивач категорично не погоджується із вищезазначеними висновками суду, оскільки згідно з абзацом 2 частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи. Тобто, за твердженнями позивача абзац 1 частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено загальне правило щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи шляхом надсилання до електронного кабінету такого учасника справи, а в разі відсутності такого чи відсутності відомостей про наявність такого у паперовій формі з описом вкладення.

При цьому, абзацом 2 частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України передбачено підстави для звільнення від обов`язку надсилання копій документів учаснику справи якщо особа зобов`язана, проте не зареєструвала свій електронний кабінет. Проте, юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "МІКРОН ПЛЮС", не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Вищевказане на думку позивача свідчить проте, що у зв`язку із тим, що відповідача зобов`язано зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, позивач, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, в тому числі, позовну заяву, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи відповідно до абзацу 2 частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України.

Суд не приймає вищевикладені твердження позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

Згідно частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

З аналізу вищевикладеного слідує, що Господарським процесуальним кодексом України визначено чіткий перелік дій та подання документів у разі звернення із позовною заявою до Господарського суду.

При цьому, положення частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України мають імперативний характер, що відповідно свідчить про обов`язковість надсилання позовної заяви з додатками до моменту звернення до суду з позовом чи то через електронний кабінет, чи то засобами поштового зв`язку у випадку відсутності такого кабінету.

З аналізу вищевикладеного слідує, що відповідно до вимог статті 172 Господарського процесуального кодексу України надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами іншим учасникам справи листом з описом вкладення є обов`язком позивача.

При цьому неповідомлення сторони у справі про звернення з позовною заявою до суду порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 грудня 2020 року зі справи №911/4670/13, чинне господарське процесуальне законодавство чітко визначає коло випадків, коли копії заяви, скарги чи клопотання разом з копіями доданих до них документів мають надсилатися учасникам справи саме листом з описом вкладення і наразі такі випадки зокрема стосуються виключно позовної заяви.

Згідно частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання позовної заяви певних дій, у тому числі щодо направлення позовної заяви з доданими до неї документами іншій стороні, такі дії мають бути вчинені; суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов`язувати позивача усувати вказані недоліки.

Проте позивачем відповідні вимоги Господарського процесуального кодексу були проігноровані, чим порушено положення пункту 7 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу, щодо виконання процесуальних обов`язків визначених судом, та у визначені ухвалою суду від 27 листопада 2023 року строки у повному обсязі не усунуто недоліки позовної заяви та не надано до суду належних та допустимих доказів щодо направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, .

При цьому суд наголошує, що національним законодавством України (стаття 172 Господарського процесуального кодексу України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов`язку позивача, особи яка звертається з позовом в інтересах іншої особи надіслати учасникам справи відповідні копії позовної заяви та доданих до неї документів до відкриття провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06 вересня 2005 року).

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Тобто, посилаючись на положення абзацу 2 частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України позивач залишає поза увагою положення абзацу 1 частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, якою також закріплено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншому учаснику у паперовій формі листом з описом вкладення у випадку відсутності у такого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у такого учасника справи електронного кабінету, та частину 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України яка має імперативний характер.

Відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Відповідно до частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно пункту 6 частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Самі лише посилання позивача у наданій до суду заяві про усунення недоліків, на те, що відповідач не має зареєстрованого Електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, у зв`язку із чим, позивач на підставі абзацу 2 частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи, без урахуванням позивачем вимог положення частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України які мають імперативний характер, що відповідно свідчить про обов`язковість надсилання позовної заяви з додатками до моменту звернення до суду з позовом чи то через електронний кабінет, чи то засобами поштового зв`язку у випадку відсутності такого кабінету, не може бути підставою для невиконання вимог ухвали суду від 27 листопада 2023 року щодо надання до суду доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів (із описом вкладення у цінний лист).

Крім того, суд приймає до уваги, що не повідомлення відповідача про звернення із позовною заявою до суду порушує процесуальні права останнього, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 Господарського процесуального кодексу України, адже не надсилання позивачем копії позовної заяви відповідачу, позбавляє останнього, за відсутності її тексту, можливості надати свої заперечення, відзив, пояснення тощо.

Відповідно до частин 1, 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

З аналізу вищевикладених норм слідує, що ухвала суду від 27 листопада 2023 року про залишення позовної заяви без руху якою було встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви у даній справі, є обов`язковою до виконання.

Проте, позивачем було проігноровано вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язковості виконання ухвали суду, що стало наслідком ненадання до суду доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів (із описом вкладення у цінний лист).

Згідно частин 4, 6 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивачем не усунуто у строк встановлений судом, а саме, не виконано вимог ухвали суду від 27 листопада 2023 року, суд дійшов висновку, що позовну заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та додані до неї документи слід повернути позивачу.

Також суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись 4, 6, 8 статті 174, статтями 234, 235, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку статтей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Ухвалу підписано 12.12.2023 року.

Суддя Хотенець П.В.

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).