Справа № 909/693/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 909/693/23 за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕК" 791 856 грн пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором,

в с т а н о в и в:

АТ "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ТОВ "СМЕК" 511 056 грн пені та 280 800 грн штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором про закупівлю робіт № від 05 липня 2021 р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач прострочив виконання робіт, у зв`язку з чим йому нараховано штраф та пеню. Також позивач зазначив, що відповідач не надав належного підтвердження компетентних органів щодо дії обставин непереборної сили на виконання конкретного зобов`язання за договором.

28 липня 2023 р., суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, згідно з якою відповідачу належало подати відзив на позов у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

25 cерпня 2023 р., від ТОВ "СМЕК" надійшов відзив на позов, із змісту якого вбачається, що відповідач щодо позову заперечує, при цьому зазначає, що виконання ним договірних зобов`язань стало неможливим у зв`язку з настанням обставин непереборної сили (введенням воєнного стану в Україні), які тривали понад шість місяців, про що було повідомлено позивачу та надано йому підтверджуючі документи. Також відповідач вказав на те, що позивач здійснив нарахування штрафу та пені з порушенням ч. 2 ст. 231 ГК України і ним пропущено позовну давність щодо заявлених позовних вимог. Крім того, відповідач просив суд вирішити питання про зменшення розміру штрафних санкцій на 90 %.

11 вересня 2023 р., до суду надійшла відповідь на відзив АТ "Укртрансгаз", в якій позивач просив суд поновити строк для подання відповіді на відзив та зазначив, що: наведені відповідачем у відзиві листи не підтверджують виконання ним вимог п. 6.2 Договору в частині повідомлення та підтвердження дії обставин непереборної сили щодо цього конкретного зобов`язання; нараховані позивачем штраф та пеня узгоджуються з вимогами ч. 2 ст. 231 ГК Україні та п. 8.3 Договору; доводи відповідача про те, що вимога про стягнення пені та штрафу з 28 квітня 2022 р. заявлена з пропуском позовної давності, не ґрунтуються на нормах закону, так як визначені статтями 257, 258 ЦК України строки були продовжені на час дії карантину. Також позивач вважає недопустимим зменшення розміру пені без виняткових обставин та умов, які відсутні у відповідача, оскільки це суперечитиме принципам справедливості, добросовісності та розумності, встановленим п. 6 ст. 3 та ч. 3 ст. 509 ЦК України, і таке зменшення буде неспівмірним в контексті інтересів обох сторін.

З метою повного, об`єктивного та всебічного з`ясування обставин у даній справі, сприяння позивачу у реалізації ним його процесуальних прав, суд дійшов висновку про необхідність поновлення АТ "Укртрансгаз" строку на подання відповіді на відзив.

Разом з тим, 04 вересня 2023 р., до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 909/168/23 за позовом ТОВ "СМЕК" до АТ "Укртрансгаз" про визнання договору № від 05 липня 2021 р. розірваним з 23 жовтня 2022 р. та стягнення заборгованості за договором і безпідставно набутих коштів.

02 жовтня 2023 р., суд зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 909/168/23.

13 листопада 2023 р., до канцелярії суду надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у цій справі у зв`язку з тим, що рішення у справі № 909/168/23 набрало законної сили і обставини, що стали підставою зупинення провадження у цій справі усунуті.

15 листопада 2023 р., суд поновив провадження у справі № 909/693/23.

21 листопада 2023 р., від відповідача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання у справі № 909/693/23 з викликом сторін, в задоволенні якого, ухвалою від 23 листопада 2023 р., суд відмовив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

05 липня 2023 р., АТ "Укртрансгаз" (замовник) та ТОВ "СМЕК" (підрядник) уклали договір № про закупівлю робіт (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого підрядник за завданням замовника зобов`язався на свій ризик виконати роботи відповідно до умов цього Договору про закупівлю робіт - Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт допоміжних будівель і споруд Богородчанського ВУПЗГ) код ЄЗС ДК 021-2015:45450000-6 (далі - роботи), в повному обсязі відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього Договору.

В п. 1.2 Договору визначено, що склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними вимогами та якісними характеристиками (завдання) (Додаток № 1), Договірною ціною (Додаток № 2), Кошторисною документацією (Додаток № 3) та Графіком виконання Робіт (Додаток № 4), які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з п. 3.1 Договору та Додатком № 2 до Договору, загальна вартість виконуваних робіт згідно із договірною ціною на будівництво "Інші завершальні будівельні роботи (Ремонт допоміжних будівель та споруд Богородчанського ВУПЗГ)", що здійснюється в 2021 році" становить 2 807 999 грн 99 коп.

Відповідно до п. 4.1 Договору, підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 280 (двісті вісімдесят) днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання робіт та виконати роботи з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт.

За змістом п. 4.2 Договору, місце виконання робіт - Богородчанське ВУПЗГ: с. Саджава, урочище "Підземка", 1, Богородчанський район, Івано-Франківська область.

В п. 4.11 Договору визначено, що роботи вважаються прийнятими замовником в повному обсязі шляхом підписання замовником та підрядником без зауважень останнього акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та за умови наявності підписаних всіх актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) за цим Договором.

Жодна із сторін не несе відповідальності за повне або часткове невиконання будь-яких умов у разі настання наступних обставин: повінь, пожежа, землетрус, катастрофи або інших, незалежних від сторін обставин, або ембарго, накладених державною владою на експорт або імпорт, якщо вони виникнуть після вступу даного договору в силу, прийняття нормативного акту, який унеможливлює виконання даного договору. Якщо будь-яка з вищевказаних обставин прямо вплине на своєчасність виконання умов, що передбачені цим Договором, то вони будуть продовжені на період, рівний по тривалості цим обставинам (п. 6.1 Договору).

Згідно з п. 6.2. Договору, сторони протягом 20 (двадцяти) календарних днів повинні сповістити одна одну про початок дії обставин непереборної сили, що має бути підтверджено відповідними компетентними органами. В іншому випадку сторони не мають права посилатися на обставини непереборної сили як на причину невиконання обов`язків за цим Договором. Строк дії обставин непереборної сили підтверджується довідкою Торгово-промислової палати України.

Відповідно до п. 8.3 Договору, у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від ціни договору за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10% ціни цього договору.

За змістом п. 10.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 29 червня 2022 р. до Договору), договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє в частині виконання робіт до 23 жовтня 2022 р., в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення гарантійного строку, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

20 липня 2021 р., АТ "Укртрансгаз" надало письмове розпорядження (дозвіл) на початок виконання робіт (лист № 1007ВИХ-21-79 "Про виконання договору").

На виконання умов Договору, в листопаді 2021 року, ТОВ "СМЕК" виконало, а АТ "Укртрансгаз" прийняло частину виконаних робіт на загальну суму 1 842 622 грн 25 коп., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актами № 1 та № 2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року. Решта робіт на суму 965 377 грн 74 коп. залишилися не виконаними.

25 лютого 2022 р. у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 р., відповідач направив лист-повідомлення № 576/25-02 про призупинення виконання умов договору.

25 березня 2022 р., як зазначив відповідач, з метою належного виконання своїх зобов`язань щодо повідомлення та підтвердження настання обставин непереборної сили, він надіслав позивачу лист з копією листа торгово-промислової палати від 28 лютого 2022 р. № 2024/02.0-7.1.

13 вересня 2022 р., у зв`язку з тим, що воєнний стан в Україні триває понад 6 (шість) місяців і виконання зобов`язань перед позивачем стало неможливим, ТОВ "СМЕК" надіслало АТ "Укртрансгаз" лист про розірвання договору.

У зв`язку з простроченням відповідачем виконання робіт, АТ "Укртрансгаз" нарахувало ТОВ "СМЕК" пеню та штраф.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача пені та штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором.

Як визначено в ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом частин 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В ч. 1 ст. 846 ЦК України визначено, що строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частин 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

В ч. 1 ст. 216 ГК України зазначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України, у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено в ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Посилання відповідача на неможливість виконати роботи відповідно до умов договору про закупівлю робіт та звільнення від відповідальності внаслідок дій обставин непереборної сили (введення воєнного стану в Україні) вбачаються недоведеними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ці обставини об`єктивно унеможливили належне виконання обов`язку відповідача щодо виконання робіт.

Разом з тим, як вбачається з листа Торгово-промислової палати України №1009/05-5 від 07 квітня 2023, станом на 07 квітня 2023 р. в Єдиному Реєстрі сертифікатів відомості щодо видачі ТОВ "СМЕК" Довідки (Сертифіката) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) відсутні, а довідка № Ф-454/09 від 08 вересня 2022 р. не може бути належним доказом підтвердження дії форс-мажорних обставин щодо неможливості виконання ТОВ "СМЕК" зобов`язань за спірним договором.

Зазначені обставини, встановлені в рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 22 червня 2023 р. у справі № 909/168/23.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом частин 2, 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В п. 8.3 Договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від ціни договору за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10% ціни цього договору.

Враховуючи наведене, позивач правомірно та арифметично правильно розрахував розмір штрафу та пені. Відтак, вимога АТ "Укртрансгаз" про стягнення з ТОВ "СМЕК" 280 800 грн штрафу та 511 056 грн пені є обґрунтованою.

Твердження відповідача, що вимога про стягнення пені та штрафу заявлена позивачем з пропуском позовної давності спростовується з огляду на положення п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно з якими під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз зазначених приписів свідчить про те, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов та на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер. Вона не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Вирішуючи питання зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, яка порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Подібна правова позиція зазначена Верховним Судом у постанові від 16 березня 2021 р. у справі № 922/266/20.

Чинним законодавством не врегульований граничний розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із приписами ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені та штрафу, суд враховував, що позивачем доказів, які б свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій відповідача, не надано. Натомість, відповідач більшість передбачених договором робіт виконав, а не виконаними залишилися роботи на суму 965 377 грн 74 коп., тоді як згідно з п. 8.3 Договору йому нараховані штраф та пеня від загальної ціни договору (2 807 999 грн 99 коп.). Крім того, суд бере до уваги те, що на підставі даних часткових нарядів по мобілізації, для передачі у розпорядження військових формувань, які ведуть бойові дії по захисту від російської агресії, у ТОВ "СМЕК" на допомогу Збройним Силам України вилучено ряд автотранспортних засобів (техніки).

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги необхідність дотримання балансу інтересів обох сторін, протидії необґрунтованого збагачення однієї з сторін за рахунок іншої, суд вважає, що справедливим та доцільним є зменшення розміру пені та штрафу на 50 відсотків, а саме до 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що стягнення з відповідача саме такої суми пені та штрафу компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строків виконання робіт, а стягнення ж з відповідача штрафних санкцій у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання.

Водночас, суд зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), судові витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено, тобто, судові витрати слід покласти на відповідача без урахування суми зменшеної пені та штрафу.

Отже, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково;

з товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕК" (вул. Б. Хмельницького, буд. 51 Б, м. Івано-Франківськ, 76007; ідентифікаційний код 40273408) на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" (Кловський узвіз, буд. 9/1, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 30019801) стягнути 140 400 (сто сорок тисяч чотириста) грн штрафу та 255 528 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять вісім) грн пені та 11 877 (одинадцять тисяч вісімсот сімдесят сім) грн 84 коп. судового збору;

в частині позовних вимог акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "СМЕК" 140 400 грн штрафу та 255 528 грн пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко