ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" грудня 2023 р. Справа№ Б8/180-10

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Агрикової О.В.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 12.12.2023

розглянувши заяву про самовідвід судді Тищенко О.В. подану у справі №Б8/180-10 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023

у справі №Б8/180-10

за заявою ОСОБА_2

до Приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді: Агрикова О.В., Тищенко О.В. перебувають апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 у справі №Б8/180-10 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Білицький завод «Теплозвукоізоляція», розгляд яких було призначено на 12.12.2023.

В судове засідання 12.12.2023 у справі № Б8/180-10 на 14 год. 40 хв. з`явився адвокат Титич Віталій Миколайович, який на підтвердження повноважень в минулому судовому засіданні подав два ордери серія АА № 1090379 та серія АА №1116483, видані Адвокатським об`єднанням "Віталій Титич і партнери" на надання правової допомоги відповідно громадянину Швеції ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №710/2015 КФ від 16.11.2015 та громадянину ОСОБА_5 на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №14-06/19 від 06.06.2019.

12.12.2023 в судовому засіданні суддя Північного апеляційного господарського суду Тищенко О.В. заявила самовідвід від розгляду справи № Б8/180-10 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023.

Заява судді Тищенко О.В. про самовідвід від розгляду даної справи обґрунтована необхідністю виключити обставини, які можуть поставити під сумнів неупередженість судді при розгляді даних апеляційних скарг, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри суспільства до судової влади України, а також з метою виключити суб`єктивні підстави для сумніву сторін в неупередженості суду під час розгляду апеляційних скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у справі № Б8/180-10 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція", в якій адвокат Титич В.М. представляє інтереси громадянина Швеції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та який у 2016 році увійшов до складу Громадської ради доброчесності (далі- ГРД), був її співкоординатором і у складі членів вказаної ради приймав участь у підготовці і наданні Вищій кваліфікаційній комісії суддів України висновків щодо відповідності кандидатів на посади суддів та суддів, які проходили кваліфікаційне оцінювання, критеріям доброчесності та професійної етики.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, розглянувши заяву судді Тищенко О.В. про самовідвід від розгляду даної справи, зазначає про наступне.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному і суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті б не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У конструкції «право на суд» незалежність суду має першорядне значення, тому невипадково в усіх національних законодавствах це положення формується як принцип судоустрою та судових проваджень.

Стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що «суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема:

1) справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства;

2) дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти т;а підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Враховуючи зазначене нормативне обґрунтування, закріплене на законодавчому рівні, суд вважає за доцільне додатково здійснити посилання на правовий висновок, здійснений Верховним Судом по справі №243/6674/17-к (ухвала від 06.03.2018 р.), відповідно до якого: «Саме Конституція і закони визначають ту межу, за яку переступати, і умови, за яких держава може втручатися у автономію особи і суспільства. Однак, найдосконаліша система законодавства залишиться без жодного впливу на суспільне життя, якщо судова система не забезпечує дієвість цього законодавства. Якщо судова система в цілому не виявляє такої здатності, то виконання завдань судочинства в кожному окремому випадку стає проблематичним.

Одне з основних завдань судової системи в демократичному суспільстві полягає у практичному забезпеченні гарантій автономії суспільства у найширшому розумінні цього слова: автономії думки, автономії громадської активності, приватних справ, автономії науки і бізнесу. Якщо судова система не забезпечує захист суспільства від втручання держави, суспільство залишається беззахисним, і межі його свободи залежать лише від бажання і здатності уряду їх порушувати.

Як зазначено в Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, айв усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Принцип об`єктивності судді є обов`язковою умовою належного виконання ним своїх посадових обов`язків. Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію розумного спостерігача. У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (по різним причинам) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади, тому судді належить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні фактори, зокрема такі, як заінтересованість у вирішенні конкретної справи.

У зв`язку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись».

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи, в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором, (див. Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 99-100). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або/суду у справі і забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більше того, для забезпечення безсторонності законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів упередженості і, таким чином, сприяє довірі суспільства до суду (Me.-цапе v. Croatia (Межнаріч проти Хорватії), § 27).

Пунктом 1.5 Європейської хартії про Закон «Про статус суддів» (Лісабон, 10 липня 1998 року) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й у всіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляд її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно статті 35 ГПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Виходячи з наведеного, з огляду на положення ст. ст. 35, 36, 38 ГПК України, колегія суддів з метою усунення сумнівів у неупередженості судді Тищенко О.В. при розгляді даної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 у справі №Б8/180-10 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Білицький завод "Теплозвукоізоляція", недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, задовольняє заяву про самовідвід судді Тищенко О.В. від розгляду справи №Б8/180-10.

Керуючись ст.ст. 32, 35, 38-40, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Тищенко О.В. від розгляду справи №Б8/180-10 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду Київської області від 25.04.2023 - задовольнити.

Матеріали справи № Б8/180-10 передати для визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 13.12.2023

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді О.В. Агрикова

О.В. Тищенко