ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4274/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Степанюк А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Формула (03193, м. Київ, вул. Садова (Солом`янський р-н), буд. 80, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Погребняк Анатолія Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення, -

за участю представників сторін: не з`явились

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Нова Формула звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Погребняк Анатолія Петровича про стягнення 27659,75 грн., з яких: 17250,12 грн. основного боргу, 1784,57 грн. пені та 8625,06 грн. штрафу.

Позовні вимоги ТОВ Нова Формула обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №П-190922/1 (з відстрочкою платежу) від 19.09.2022.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; призначено судове засідання на 08.11.2023 о 14:15.

06.11.2023 за вх.№39927/23 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, яка судом у протокольній формі задоволена.

06.11.2023 за вх.№39928/23 до суду від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У поданій заяві позивач повідомляє про те, що відповідачем частково погашено заборгованість за поставлений товар у розмірі 8520,12 грн., у зв`язку з чим просить суд зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача 8730 грн. основного боргу, 1784,57 грн. пені та 8625,06 грн. штрафу.

06.11.2023 за вх.№39929/23 до суду від позивача надійшли оригінали документів для огляду.

Ухвалою суду від 08.11.2023 відкладено розгляд справи на 29.11.2023 о 15:30.

28.11.2023 за вх.№43448/23 до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, яка судом у протокольній формі задоволена.

У судовому засіданні 29.11.2023 судом у протокольній формі прийнято до розгляду заяву позивача за вх.№39928/23 про зменшення позовних вимог та з урахуванням того, що відповідачем за платіжною інструкцією сплачено 8250,12 грн., а не 8520,12 грн., як вказує позивач, господарський суд вважає за можливе частково закрити провадження у справі в частині частково сплаченого відповідачем основного боргу у сумі 8250,12 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору; таким чином на розгляді суду залишаються позовні вимоги про стягнення 9000 грн. (17250,12 грн.-8250,12 грн.) основного боргу, 1784,57 грн. пені та 8625,06 грн. штрафу.

У судове засідання 29.11.2023 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Відповідач повідомлявся шляхом направлення ухвал суду на юридичну адресу, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулись до суду з відповідними довідками поштових відділень. Таким чином, судом були вжиті всі можливі заходи належного повідомлення відповідача про розгляд судом господарської справи, час та місце судових засідань. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, а господарський суд, повідомляючи учасників справи шляхом надсилання поштових повідомлень за офіційними, відомими суду, адресами зі свого боку забезпечує їм належні процесуальні гарантії на участь у розгляді справи.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Водночас, Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 6 лютого 2023 року №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 01 травня 2023 року №254/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 06 листопада 2023 року №734/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Справа №916/4274/23 розглядалась судом в період оголошеного на всій території України воєнного стану через військову агресію російської федерації проти України.

Жодних заяв та/або клопотань, пов`язаних з неможливістю вчинення якихось процесуальних дій у зв`язку з воєнним станом, про намір вчинити такі дії до суду від сторін не надійшло.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов, з огляду на що суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами в порядку ч.9 ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 29.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, натомість повний текст рішення складено 11.12.2023 у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду, тимчасовим виведенням з ладу технічного обладнання суду та тривалою відсутністю доступу суддів до системи діловодства спеціалізованого суду.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

19.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Нова Формула (постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Погребняк Анатолієм Петровичем (покупець, відповідач) укладений договір поставки №П-190922/1 (з відстрочкою платежу), відповідно до якого постачальник зобов`язався поставити і передати покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити оплату його вартості на умовах даного договору.

Згідно з п.п. 1.2-1.4 договору предметом постачання є автомобільні запасні частини, мастила, інші комплектуючі для транспортних засобів, що надалі іменується - товар, найменування, асортимент та кількість якого зазначаються в заявці покупця, яка узгоджується між сторонами за допомогою факсимільного зв`язку, або електронної пошти; підтвердженням факту узгодження сторонами асортименту, кількості і ціни товару є прийняття покупцем товару по видатковій накладній постачальника, яка після підписання її обома сторонами має юридичну силу специфікації і є невід`ємною частиною цього договору; сторони прийшли до згоди, що всі відносини між сторонами, які стосуються будь-яких поставок товару постачальником покупцю без посилання в накладній чи в іншому документі на даний договір, але поставлених в період дії даного договору регулюються даним договором; відсутність посилань в бухгалтерських документах на даний договір, у випадку, якщо поставка товару мала місце в період дії даного договору не може бути підставою для визнання таких поставок товару бездоговірними.

У відповідності до п.п. 3.1-3.2 договору ціни на товар у постачальника встановлюються у гривні і фіксуються в рахунку-фактурі на дату виставлення рахунку-фактури на кожну окрему партію товару; ціна тари (упаковки) включена в ціну товару; загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, що постачається на умовах даного договору згідно всіх видаткових накладних, підписаних з обох сторін.

За п.п. 3.3-3.4 договору оплата товару покупцем проводиться в національній валюті України, на умовах відстрочки платежу 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту поставки товару на підставі видаткових накладних шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок; при здійсненні оплати за товар, в графі призначенні платежу, покупець повинен вказувати номер та дату цього договору.

Згідно з п.п. 4.3-4.4 договору моментом поставки товару вважається момент підписання уповноваженим представником покупця видаткової накладної на товар; у випадку відмови уповноваженим представником покупця від підписання видаткової накладної представником постачальника складається акт (у такому випадку момент складення такого акту вважатиметься моментом поставки товару); зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними з моменту поставки товару; підписання уповноваженим представником покупця видаткової накладної на товар розуміється як одержання покупцем одночасно з товаром всіх його обов`язкових складових і документів, що стосуються товару і які підлягають передачі разом з товаром; при відсутності яких-небудь із обов`язкових складових товару або документів, що стосуються товару, покупець робить про це відмітку у видатковій накладній.

Відповідно до п.п. 7.1-7.2 договору за невиконання чи несвоєчасне виконання своїх зобов`язань винна сторона несе відповідальність згідно діючого законодавства України та умов цього договору; при простроченні оплати товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням пені, нарахованої на суму заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення платежу, за кожен день прострочення від суми заборгованості, без обмеження строків нарахування, а також штраф: у розмірі 20 (двадцяти) відсотків від суми поставленого, але неоплаченого товару, у випадку прострочення оплати коштів за поставлений товар більше ніж на 10 календарних днів; у розмірі 40 (сорока) відсотків від суми поставленого, але неоплаченого товару, у випадку прострочення оплати коштів за поставлений товар більше ніж на 20 календарних днів; у розмірі 50 (п`ятдесяти) відсотків від суми поставленого, але неоплаченого товару, у випадку прострочення оплати коштів за поставлений товар більше ніж на 30 календарних днів; в такому випадку покупець також зобов`язаний відшкодувати всі збитки постачальника, понесені останнім внаслідок невиконання або несвоєчасного виконання покупцем своїх грошових зобов`язань перед постачальником.

За п.9.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін; даний договір є безстроковим і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

В матеріалах справи наявна підписана обома сторонами видаткова накладна №6210076 від 21.06.2023 на суму 17250,12 грн.

Також в матеріалах справи наявна платіжна інструкція від 19.10.2023 про сплату відповідачем вже під час розгляду справи на користь позивача 8250,12 грн.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №П-190922/1 (з відстрочкою платежу) від 19.09.2022 в частині повної та своєчасної сплати за товар стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача основного боргу, пені та штрафу.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог в частині суми основного боргу у зв`язку із частковою сплатою відповідачем, яка судом була прийнята до розгляду та частково закрито провадження у справі на суму частково сплаченого основного боргу у зв`язку з відсутністю предмета спору; на розгляді суду залишились позовні вимоги про стягнення 9000 грн. основного боргу, 1784,57 грн. пені та 8625,06 грн. штрафу.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач як постачальник виконав належним чином взяті на себе зобов`язання з поставки товару, що підтверджується підписаною обома сторонами видатковою накладною та відповідачем не спростовано. Окрім того, із загальної вартості товару, що склала 17250,12 грн., відповідачем після відкриття провадження у справі частково сплачено 8250,12 грн. та у вказаній частині судом закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, отже фактично решта вартості поставленого та неоплаченого товару складає 9000 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази, господарський суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за договором поставки щодо повної та своєчасної оплати за поставлений товар, на момент винесення рішення решта вартості неоплаченого товару, виходячи з наявних матеріалів справи, складає 9000 грн., що підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростовано, внаслідок чого є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю Нова Формула позовні вимоги про стягнення з відповідача 9000 грн. основного боргу.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо заявлених до стягнення пені та штрафу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

У ч.6 ст. 231 ГК України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Сплата пені та штрафу передбачена п.7.2 договору.

Враховуючи факт прострочення сплати відповідачем вартості поставленого товару, перевіривши розрахунки позивача та встановивши їх обґрунтованість та відповідність умовам договору та вимогам чинного законодавства, а також приймаючи до уваги відсутність контррозрахунків нарахованих сум з боку відповідача, з огляду на правомірність та підставність позовних вимог в частині стягнення основного боргу з відповідача, яким порушено його договірні зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за товар, господарський суд дійшов висновку про правомірність, підставність та необхідність задоволення заявлених позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Формула про стягнення з відповідача 1784,57 грн. пені та 8625,06 грн. штрафу.

Іншого відповідачем не доведено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Формула задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Погребняк Анатолія Петровича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Нова Формула (03193, м. Київ, вул. Садова (Солом`янський р-н), буд. 80, ) 9000 /дев`ять тисяч/ грн. основного боргу, 1784 /одну тисячу сімсот вісімдесят чотири/ грн. 57 коп. пені, 8625 /вісім тисяч шістсот двадцять п`ять/ грн. 06 коп. штрафу та 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2023 р. у зв`язку з несанкціонованим втручанням в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних мереж і ресурсів суду, тимчасовим виведенням з ладу технічного обладнання суду та тривалою відсутністю доступу суддів до системи діловодства спеціалізованого суду.

Суддя Ю.С. Бездоля