ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/530/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши матеріали справи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів

до відповідача 1 ОСОБА_1 , АДРЕСА_5

до відповідача 2 ОСОБА_2 , м. Ужгород

про розірвання договору та скасування рішення державного реєстратора

За участю представників:

від позивача - Роман Наталія Василівна, самопредставництво

від відповідача 1 - не з`явився

від відповідача 2- не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач заявив позов до відповідачів - ОСОБА_1 , АДРЕСА_5 та ОСОБА_2 , м. Ужгород із вимогами: - розірвати Договір купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради від 09.08.2013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь третьої особи РВ ФДМУ по Закарпатській області;

- скасувати рішення державного реєстратора (та відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 18.12.1997 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, проживаючої АДРЕСА_2 ), на незавершене будівництво загальною площею 305,88 кв.м., номер запису про право власності 2056779 від 09.08.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, індексний номер 4859157 від 09.08.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 13.08.2023 р. позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів залишено без руху.

26.06.2023 р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі № 907/530/23 призначено на 24 серпня 2023 року.

20.07.2023 до Господарського суду Закарпатської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доказами його направлення на адресу позивача.

Також до дати підготовчого засідання від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого провадження на іншу дату, з мотивів наведених в ньому.

Ухвалою суду від 24.08.2023 р. відкладено підготовче засідання на 14.09.2023 р.

Проте, судове засідання призначене на 14.09.2023 року не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у щорічній основній відпустці з 12.09.2023 року по 15.09.2023 року включно, згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/22-к від 12.09.2023 року.

Ухвалою суду від 18.09.2023 р. відкладено підготовче засідання на 11.10.2023 р.

Ухвалою суду від 11.10.2023 р. відкладено підготовче засідання на 08.11.2023 р.

До дати підготовчого засідання від відповідача 2 надійшло клопотання про визнання позову, разом з тим просить суд розглянути справу без його участі.

Ухвалою суду від 08.11.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 30.11.2023 р.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що Продавцем - Регіональним відділення ФДМУ по Закарпатській області, правонаступник Регіональне відділення ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, згідно з п. 2 наказу Фонду державного майна України від 06.03.2019 № 232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України», (надалі - Позивач) та Покупцем - громадянкою ОСОБА_1 було укладено Договір № 322 купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради проданого шляхом викупу від 22 червня 2004 року (далі - Договір), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому між Відповідачем 1 (перший покупець ОНБ по договору № 322) та Відповідачем 2, за погодженням з РВ ФДМУ по Закарпатській області 09 серпня 2013 укладеного Договір купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто того самого об`екта (далі - Договір № 2).

Згідно п.4.2.3. договору № 2, Відповідач 2 (правонаступник по невиконаним попереднім власником зобов`язань) взяв на себе невиконані зобов`язання щодо завершення будівництва нерухомого майна та здати його в експлуатацію у строк до 17 липня 2015 року.

Позивач вважає, що наявні підстави для розірвання Договору купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради від 09.08.2013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь третьої особи РВ ФДМУ по Закарпатській області.

Разом з тим, за доводами позивача при розірванні договору купівлі-продажу від 09.08.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є достатні підстави для заявлення похідної позовної вимоги щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності за Відповідачем 2 ( ОСОБА_2 ) та відповідного запису про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що поновить права Позивача щодо належної реєстрації права державної власності, а в подaльшому виконання державної програми приватизації шляхом повторного продажу.

Відповідач 1 - ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, в засідання суду не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Письмово викладеної позиції відповідачем 1 не подано.

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Відповідач 2 - ОСОБА_2 в поданому суду 20.07.2023 р. відзиві на позовну заяву, щодо задоволення позову заперечує та просить у задоволенні позову відмовити. Крім того, відповідачем - 2 заявлено про застосування строків позовної давності.

Разом з тим, 07.11.2023 р. відповідачем 2 подано до суду заяву про визнання позову.

Крім того, 07.11.2023 р. від представника відповідача 2 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача 2 та про підтримання заяви про визнання позову.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 30.11.2023 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Продавцем - Регіонaльним відділення ФДМУ по Закарпатській області, правонаступником якого є Регіональне відділення ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, згідно з п. 2 наказу Фонду державного майна України від 06.03.2019 № 232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України», (далі - Позивач) та Покупцем - ОСОБА_1 укладено Договір № 322 купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради проданого шляхом викупу від 22 червня 2004 року (дaлі - Договір), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому між Відповідачем 1 (перший покупець ОНБ по договору № 322) та Відповідачем 2, за погодженням з РВ ФДМУ по Закарпатській області 09 серпня 2013 укладеного Договір купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.4.2.3. договору № 2, Відповідач 2 (правонаступник по невиконаним попереднім власником зобов`язань) взяв на себе невиконані зобов`язання щодо завершення будівництва нерухомого майна та здати його в експлуатацію у строк до 17 липня 2015 року.

Відповідно до п. 4.2.6. вищевказаного договору № 2, на вимогу Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області, відповідач зобов`язаний надавати необхідні матеріали, відомості, документи, тощо про виконання цього договору.

Листом від 01.07.2015 року № 18-17-01949 Позивач звернувся до Відповідача 2 з проханням надати письмову інформацію про виконання взятих на себе зобов`язань по договору № 2.

Листом від 21.07.2015 року № 18-17-02184 Позивач повторно звернувся до Відповідача, оскільки не отримав відповіді на вищевказаного лист, а також повідомив про заплановану працівниками Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області перевірку об`єкта приватизації, яка відбудеться 06.08.2015 року.

Листом від 11.09.2015 року № 1-17-02774 Позивач звернувся до Відповідача 2 з повідомленням про результати проведеної перевірки та з пропозицією розірвання спірного договору.

Оскільки, кінцевий строк завершення будівництва сплив 17 липня 2015 року, а Відповідачем у вказаний строк не завершено будівництво ОНБ, пролонгація строку завершення будівництва з укладанням відповідного додаткового договору не здійснено, Позивач 18.11.2015 року звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом про розірвання спірних Договорів. У ході розгляду справи № 907/1195/15 ухвaлою суду від 04.02.2016 затверджено мирову угоду між сторонами.

На виконання домовленостей, між сторонами (Позивачем та Відповідачем 2) 05.09.2017 року укладено Договір про внесення змін до договору № 322 від 22.06.2004 року, яким п. 5.2 змінено та викладено в такій редакції: « 5.2. Виготовити проект реконструкції незавершеного будівництва в термін до 04.02.2018 року».

Листом від 17.11.2017 року № 18-07-03014 Позивач звернувся до Відповідача з проханням надати письмову інформацію про виконання взятих на себе зобов`язань, в т.ч. по виконанню п. 5.2. договору № 322 від 22.06.2004 та договору про внесення змін від 05.09.2017. Однак відповіді від Відповідача не отримано.

На виконання вимог Порядку № 631, Позивачем проведено поточну перевірку виконання умов договору, за наслідками якої складено акт поточної перевірки № 15/322/18 від 08.02.2018 року щодо виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку № 322 від 22 червня 2004 року та договору подальшого відчуження від 09.08.2013 року, згідно якого зафіксовано невиконання Відповідачем 2, як правонаступником по договору № 322 від 22.06.2004 року, вимог п. 5.2. щодо обов`язку виготовити проект реконструкції незавершеного будівництва в термін до 04.02.2018 року.

Даний акт перевірки надісланий 12.02.2018 року № 1 8-07-00411 на адресу Відповідача для ознайомлення та підписання.

Рішенням Воловецького районного суду від 03.12.2018 у справі № 300/305/19 позов РВ ФДМУ по Закарпатській області задоволено повністю. Розірвано Договір купівлі- продажу об`єкта незавершеного будівництва- житлового будинку Воловецької райради, проданого шляхом викупу від 22.06.2004 року № 322, та Договір про внесення змін від 05.09.2017 року до договору № 322 від 22.06.2004 року. Повернуто об`єкт незавершеного будівництва- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до державної власності шляхом підписання акта приймання-передачі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області судовий збір у сумі 3524 гривень 00 копійок. Рішення набрaло законної сили 03.01.2019 року.

Позивач, вважає, що наявні підстави для розірвання Договору купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради від 09.08.2013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь третьої особи РВ ФДМУ по Закарпатській області; скасувати рішення державного реестратора (та відповідний запис в Державному реестрі речових прав на нерухоме майно) про державну реестрацію права приватної власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 18.12.1997 Ужгородським МВ YIVIBC України в Закарпатській області, проживаючої АДРЕСА_2 ), на незавершене будівництво загальною площею 305,88 кв.м., номер запису про право власності 2056779 від 09.08.2013, реестраційний номер об`екта нерухомого майна 15, індексний номер 4859157 від 09.08.2013 року за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, смт. Воловець, вулиця Пушкіна, будинок 9.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що між Продавцем - Регіонaльним відділення ФДМУ по Закарпатській області, правонаступником якого є Регіональне відділення ФДМУ по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, згідно з п. 2 наказу Фонду державного майна України від 06.03.2019 № 232 «Про реорганізацію регіональних відділень Фонду державного майна України», (далі - Позивач) та Покупцем - ОСОБА_1 укладено Договір № 322 купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради проданого шляхом викупу від 22 червня 2004 року (дaлі - Договір), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому між Відповідачем 1 (перший покупець ОНБ по договору № 322) та Відповідачем 2, за погодженням з РВ ФДМУ по Закарпатській області 09 серпня 2013 укладеного Договір купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На виконання домовленостей, між сторонами (Позивачем та Відповідачем 2) 05.09.2017 року укладено Договір про внесення змін до договору № 322 від 22.06.2004 року, яким п. 5.2 змінено та викладено в такій редакції: « 5.2. Виготовити проект реконструкції незавершеного будівництва в термін до 04.02.2018 року».

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з ч. 1 ст. ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.ч. 3, 9, 10 ст. 26 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є невиконання умов продажу і зобов`язань покупця визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.

На вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано, у тому числі за рішенням суду, в разі невиконання іншою стороною зобов`язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки або визнано недійсним за рішенням суду.

У разі розірвання в судовому порядку договору купівлі-продажу у зв`язку з невиконанням покупцем договірних зобов`язань приватизований об`єкт підлягає поверненню в державну (комунальну) власність.

Аналогічні за змістом норми також містились у Законі України «Про особливості приватизації об`єктів незавершеного будівництва" від 14.09.2000 № 1953-ІІІ та у Закону України «Про приватизацію державного майна» від 04.03.1992 № 2163-XII, які були чинними на момент укладення спірного договору.

Судом встановлено, що Листом від 17.11.2017 року № 18-07-03014 Позивач звернувся до Відповідача з проханням надати письмову інформацію про виконання взятих на себе зобов`язань, в т.ч. по виконанню п. 5.2. договору № 322 від 22.06.2004 та договору про внесення змін від 05.09.2017. Однак відповіді від Відповідача не отримано.

На виконання вимог Порядку № 631, Позивачем проведено поточну перевірку виконання умов договору, за наслідками якої складено акт поточної перевірки № 15/322/18 від 08.02.2018 року щодо виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку № 322 від 22 червня 2004 року та договору подальшого відчуження від 09.08.2013 року, згідно якого зафіксовано невиконання Відповідачем 2, як правонаступником по договору № 322 від 22.06.2004 року, вимог п. 5.2. щодо обов`язку виготовити проект реконструкції незавершеного будівництва в термін до 04.02.2018 року.

Даний акт перевірки надісланий 12.02.2018 року № 1 8-07-00411 на адресу Відповідача для ознайомлення та підписання.

Рішенням Воловецького районного суду від 03.12.2018 у справі № 300/305/19 позов РВ ФДМУ по Закарпатській області задоволено повністю. Розірвано Договір купівлі- продажу об`єкта незавершеного будівництва- житлового будинку Воловецької райради, проданого шляхом викупу від 22.06.2004 року № 322, та Договір про внесення змін від 05.09.2017 року до договору № 322 від 22.06.2004 року. Повернуто об`єкт незавершеного будівництва- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до державної власності шляхом підписання акта приймання-передачі. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Закарпатській області судовий збір у сумі 3524 гривень 00 копійок. Рішення набрaло законної сили 03.01.2019 року.

Вказані обставини відповідачами належними та допустимими доказами не спростовано та не заперечено.

За приписами статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Вказана правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 № 6-1449цс17, постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №908/109/17.

Отже, судом встановлено допущене істотне порушення умов договору, що надає підстави для його розірвання.

Разом з тим, відповідачем 2, подано заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом було дотримано приписи ч. 2 ст. 191 ГПК України щодо перевірки повноважень на визнання позову представником відповідача, а також з огляду на їх нез`явлення до судового засідання та висловлене відповідачами прохання здійснювати розгляд справи без участі повноважного представника, суд наголошує на наслідках відповідної процесуальної дії, як визнання позову.

Враховуючи викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують викладені в позові обставини, а також прийняте судом визнання відповідачем 2 позову, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про розірвання договору купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради від 09.08.2013 р. підлягає задоволенню.

Крім того, господарський суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Пунктами 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, ефективним способом захисту порушених прав в даному випадку є також скасування рішення державного реєстратора (та відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 18.12.1997 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, проживаючої АДРЕСА_2 ).

З огляду на прийняття судом, визнання відповідачем 2 позову, раніше заявлене клопотання про застосування строків позовної давності, судом не розглядалось.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 173, 180, 231, 232, 236-242, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір купівлі - продажу об`єкта незавершеного будівництва - житлового будинку Воловецької райради від 09.08.2013, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь третьої особи РВ ФДМУ по Закарпатській області.

3. Скасувати рішення державного реєстратора (та відповідний запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 18.12.1997 Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області, проживаючої АДРЕСА_2 ), на незавершене будівництво загальною площею 305,88 кв.м., номер запису про право власності 2056779 від 09.08.2013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 15, індексний номер 4859157 від 09.08.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, Львівська область, місто Львів, вулиця Коперника М., будинок 4, ) суму 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях (79005, Львівська область, місто Львів, вулиця Коперника М., будинок 4, ) суму 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 08.12.2023.

Суддя О. Ф. Ремецькі