УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

08.12.2023Справа № 910/18327/23

Суддя Підченко Ю.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСО-АВТОТЕХНІКС"

до Solvo Europe B.V.

про розірвання договорів та стягнення 138 819,75 ЄВРО

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНИКС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Solvo Europe B.V. відповідно до якого просить:

- визнати арбітражну угоду, передбачену п. 11.2. Ліцензійного договору від 01.10.2021 № 01-01-10/21 такою, що не може бути виконана;

- визнати арбітражну угоду, передбачену п. 12.2. Договору надання послуг від 01.10.2021 № 01-02-10/21 такою, що не може бути виконана;

- Розірвати Ліцензійний договір від 01.10.2021 № 01-01-10/21;

- розірвати Договір про надання послуг від 01.10.2021 № 01-02-10/21;

- стягнути грошові кошти в сумі 138 819, 75 євро.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді немайнового характеру з 01.01.2023 року становить 2 684,00 грн.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру МЗП та не більше 150 розмірів МЗП.

У позові заявлено 4 вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру на суму 138 819, 75 євро.

В позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову.

Як вбачається з наданих позивачем доказів оплати судового збору, 16.11.2023 ним сплачено судовий збір в розмірі 81 923,41 грн.

Офіційний курс іноземної валюти (євро) станом на 17.11.2023 відповідно до даних, наявних на сайті Національного банку України, становив 39,30 грн за 1 євро.

Таким чином, за майнову позовну вимогу про стягнення 138 819, 75 євро підлягає оплаті судовий збір в загальному розмірі 81 834,24 грн.

Згідно з платіжною інструкцією № 169 від 16.11.2023 позивач сплатив судовий збір на суму 81 923,41 грн (на 89,17 грн більше ніж треба за вимогу майнового характеру).

У той же час, ТОВ «ЕСО-АВТОТЕХНИКС» не надало доказів сплати судового збору за 4 немайнові вимоги на загальну суму 10 736,00 грн.

Отже, до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору в установленому законодавством розмірі, а позивачу необхідно доплатити судовий збір на суму 10 646,83 грн для усунення вказаного недоліку позовної заяви.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Також відповідно до ст. 91 ГПК України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Зокрема, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ГПК України господарське судочинство здійснюється державною мовою.

Згідно з частиною 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

За приписами частини 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі № 10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Суд наголошує, що до письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Як вбачається із наданих додатків до позову, зокрема: інвойс № 20210036 від 02.11.2021; інвойс № 20210035 від 02.11.2021; лист вих. № 57 від 15.05.2023; лист вих. № 104 від 26.06.2023; то такі документи надані без перекладу на українську мову.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених ст. 164 ГПК України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на те, що позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 164, 172 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСО-АВТОТЕХНИКС» залишити без руху.

2. Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків, який не перевищує десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з п.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.О. Підченко