ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2023 р. м. Київ Справа № 911/3046/23

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧАНКА ЛЮКС», Вінницька обл., с. Лука-Мелешківська

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ М`ЯСНИЙ ДВІР», Київська обл., с. Білогородка

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧАНКА ЛЮКС» б/н від 28.09.2023 року (вх. №2618/23 від 03.10.2023) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ М`ЯСНИЙ ДВІР» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки №2 від 03.01.2023 року у розмірі 37593,61 грн., з яких 27394,20 грн. основного боргу, 9168,41 грн. пені, 569,65 грн. 3% річних та 461,35 грн. інфляційних втрат.

Також позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки, ціна позову у справі №911/3046/23 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня 2023 року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/3046/23 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛУЧАНКА ЛЮКС» (за договором - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ М`ЯСНИЙ ДВІР» (за договором - покупець) 03.01.2023 року укладено Договір поставки №2 (далі - Договір), згідно у умов п. 1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти й оплатити корм для домашніх тварин (далі - «Товар»).

Згідно п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору, сторони погодили, що ціна на Товар вказана в Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору. Ціна на товар може бути змінена за ініціативи Постачальника за умови, що така зміна відбудеться не раніше ніж через 30 (тридцять) календарних днів з моменту підписання нової Специфікації Сторонами. Загальна сума Договору складається з сум за накладними по кожній партії Товару, переданій на виконання даного Договору протягом усього часу його дії.

Відповідно до п. 3.1 Договору, постачання товару здійснюється із складу Продавця, у відповідності до замовлення Покупця, за умови підтвердження її Постачальником, яке направляється Постачальнику шляхом факсимільного зв`язку, електронною поштою не пізніше як за 10 (десять) днів до поставки Поставка товару здійснюється перевізником на умовах FCA склад Покупця: у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 року) або за домовленістю Сторін (пп. 3.1.1 п. 3.1 Договору).

Згідно п. 3.2. Договору, передача товару Покупцю здійснюється уповноваженими представниками Покупця і Постачальника. Сторони домовились, що в порядку ст. 207 Цивільного кодексу України. Постачальник має право використовувати факсимільне відтворення підпису уповноваженої особи - підписанта за допомогою засобів механічного або іншого копіювання або іншого аналога власноручного підпису. При цьому, факсимільний підпис має таку саму юридичну силу та наслідки, що й особистий підпис уповноваженої особи - підписанта та визнається сторонами договору. Документи, які були підписані за допомогою факсимільного підпису, Сторони вважають дійсними, заміні не підлягають, та мають силу оригіналу (п. 3.2.1. Договору).

Пунктом 3.3 Договору визначено, що приймання-передача Товару за кількістю здійснюється на складі Постачальника, шляхом зважування на підставі замовлення Покупця, та оформляється шляхом підписання та підтверджується печаткою відповідної накладної. Перехід права власності на товар від Постачальника до Покупця відбувається в момент приймання-передачі товару на складі Покупця та підписання відповідальною особою Покупця видаткової (та/або товарно-транспортної) накладної, що є підтвердженням належного виконання Постачальником умов даного Договору. Підписанням представником Покупця видаткової накладної та скріплення печаткою або штампом (у разі наявності) підпису представника Покупця на видатковій накладній засвідчує належне виконання Постачальником умов даного Договору по поставці товару та засвідчує узгодження з Покупцем асортименту, кількості, якості та вартості (ціни) товару, зазначеної в видатковій накладній (п. 3.7 Договору).

Згідно пп. 4.2.1 п. 4.2 Договору, покупець зобов`язаний проводити повну сплату за кожну партію Товару у відповідності з умовами даного договору.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що розрахунок за поставлений товар здійснюється Покупцем на розрахунковий рахунок Постачальника на протязі 7 (семи) календарних днів від дати отримання товару.

У п. 10.2 Договору сторони погодили, що строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 10.1 цього Договору та закінчується 31.12.2023 року.

Як зазначено позивачем, ним, на виконання умов Договору, поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 27394,20 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0040746 від 11.01.2023. Однак, в порушення своїх зобов`язань за Договором відповідачем не оплачено поставлений позивачем товар, у зв`язку із чим за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 27394,20 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар, обумовлений умовами Договору на суму 27394,20 грн., що підтверджується видатковою накладною №РН-0040746 від 11.01.2023, яка підписана представниками обох сторін та скріплена їх печатками без зауважень. Однак, відповідачем в порушення умов Договору, не оплачено отриманий від позивача товар, у зв`язку із чим за ним утворилась заборгованість у сумі 27394,20 грн., що відповідачем не спростовано, доказів сплати боргу суду не надано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, а тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену продукцію за Договором у сумі 27394,20 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім стягнення основного боргу, позивач просить суд стягнути з відповідача 9168,41 грн. пені за період з 19.01.2023 по 28.09.2023, а також, 569,65 грн. 3% річних (за період з 19.01.2023 по 28.09.2023) та 461,35 грн. інфляційних втрат (за період з 01.02.2023 по 31.08.2023), нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 27394,20 грн., згідно виконаного ним розрахунку.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно п. 7.3. Договору, у випадку несвоєчасної оплати за поставлений товар. Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочки, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу з урахуванням інфляції.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, судом встановлено, що пеню нараховано на заборгованість відповідача, в порушення вимог ст. 232 ГК України, більше ніж за 6 місяців, в той час, як умови Договору не містять інших застережень та погоджених сторонами пунктів щодо строків нарахування пені.

Згідно вірного розрахунку, зробленого судом, розмір пені нарахованої на заборгованість відповідача з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України за період з 19.01.2023 по 19.07.2023 складає 6829,79 грн. є обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 569,65 грн. та інфляційних втрат у сумі 461,35 грн. судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим та відповідає вимогам законодавства, а тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в зазначених сумах.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧАНКА ЛЮКС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ М`ЯСНИЙ ДВІР» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ М`ЯСНИЙ ДВІР» (08140, Київська обл., Києво-Євятошинський р-н, с. Білогородка, вул. Володимирська, буд. 49, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧАНКА ЛЮКС» (23234, Вінницька обл., Вінницький р-н, с. Лука-Мелешківська, вул. Центральна, буд. 2-А, код ЄДРПОУ) 27394 (двадцять сім тисяч триста дев`яносто чотири) грн. 20 коп. основного боргу, 6829 (шість тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн. 79 коп. пені, 569 (п`ятсот шістдесят дев`ять) грн. 65 коп. 3% річних, 461 (чотириста шістдесят одну) грн. 35 коп. інфляційних втрат та 2517 (дві тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 03 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць