ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" листопада 2023 р. м ХарківСправа № 922/831/23 (642/5684/23)
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (61052, м.Харків, вул. Конторська, 35, )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс"

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2023 року представник позивача звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до КП «Жилкомсервіс», в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування майнових збитків, що складають 8851632грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00грн., та сплачений позивачем судовий збір.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2023 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

01.11.2023 року від представника відповідача КП «Жилкомсервіс» до суду надійшло клопотання про надіслання справи до Господарського суду Харківської області, для подальшого розгляду в межах справи про банкрутство КП «Жилкомсервіс».

Ухвалою суду від 01.11.2023 задоволено клопотання представника відповідача Комунального підприємства «Жилкомсервіс». Цивільну справу № 642/5684/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про відшкодування майнових збитків та моральної шкоди - передати за підсудністю для розгляду до Господарського суду Харківської області, який відкрив справу про банкрутство Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 922/831/23.

24.11.2023 матеріали справи №642/5684/23 надійшли до Господарського суду Харківської області.

Суд зазначає, що в межах справи №922/831/23 ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" (), визнано вимоги ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова О.С. до Комунального підприємства "Жилкомсервіс" у розмірі 1399068,89 грн основного боргу та 26840,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання до суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном КП "Жилкомсервіс", призначено розпорядником майна КП "Жилкомсервіс" арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича, призначено попереднє засідання суду.

24.03.2023 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Жилкомсервіс" за № 70274.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 5003/23 від 24.11.2023) передана на розгляд головуючому судді Усатому В.О.

Розглянувши матеріали справи та позовної заяви, враховуючи, що проводження у справі відкрито ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.10.2023, суд вважає необхідним позовну заяву залишити без руху після відкриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Частиною 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111). Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як свідчить прохальна частина позову, позивачем сформована дві майнові вимоги в загальному розмірі 93516,32 грн., а саме: позовна вимога про стягнення матеріальних збитків у розмірі 88516,32 грн. та позовна вимога про стягнення моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн, а відтак позивач мав сплатити судовий збір (з урахуванням, що позовну заяву скеровано до суду позивачем у 2023 році) 2684,00 грн.

Разом з тим, до позовної заяви позивачем додано платіжну інструкцію №0.0..1 від 26.09.2023 про сплату судового збору у розмірі 1145,16 грн.

Беручи до уваги вищезазначене позивачем не сплачено судовий збір у встановленому розмірі, чим порушено вимог п. 2 ч. 1 статті 164 ГПК України.

За таких обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху після відкриття провадження у справі та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на приписи ч. 13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Окремо, суд звертає увагу представника позивача адвокатки Семенових О.С., що в матеріалах справи наявна копія Ордеру №1042619 від 21.09.2023, що підтверджує повноваження останньої як представника Шугунова В.Д. виключно в Ленінському районному суді м. Харкова.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 176, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху після відкриття провадження у справі.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- подати до суду належні докази доплати судового збору (оригіналу платіжного доручення) у розмірі 1538,84 грн. за реквізитами Господарського суду Харківської області.

Попередити позивача про те, що не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, згідно частини тринадцятої статті 176 ГПК України має наслідком залишенням позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення.

Суддя В.О. Усатий