ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 року м. Дніпро Справа № 908/1336/23(908/1290/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Верхогляд Т.А., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, апеляційні скарги Приватного підприємства «Максфорт» і Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Оксани Володимирівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2023 (суддя Юлдашев О.О.; повне рішення складено 08.08.2023) у справі № 908/1290/23

за позовом ОСОБА_1 , м. Запоріжжя

до відповідача-1 Приватного підприємства «Максфорт», м. Запоріжжя

до відповідача-2 Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Оксани Володимирівни, м. Запоріжжя

про визнання недійсним рішення, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

що розглядається в межах справи № 908/1336/23

про банкрутство Приватного підприємства «Максфорт», м. Запоріжжя, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів Приватного підприємства «Максфорт» № 28/03/2023 від 28.03.2023, яким вирішено звільнити позивача з посади директора підприємства, про скасування наказу № 3-К від 28.03.2023 про звільнення, поновлення позивача на роботі та стягнення грошових коштів за час вимушеного прогулу, а також скасування реєстраційної дії щодо змін про юридичну особу.

Позивач вважає, що рішення Приватного підприємства «Максфорт» є протиправним, оскільки ухвалене за відсутності кворуму неуповноваженими представниками учасників підприємства та за відсутності нотаріального засвідчення підписів.

Позивач зазначає, що у спірному рішенні зазначено саме про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Приватного підприємства «Максфорт», водночас за пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю трудовий договір з ініціативи роботодавця розривається у разі припинення повноважень посадової особи, тобто зазначена у наказі підстава не співпадає з рішенням загальних зборів, що за висновком позивача є підставою для визнання недійсним та скасування і рішення, і наказу.

Також позивач звертає увагу на порушення порядку оформлення спірного рішення, оскільки воно не оформлене протоколом та не підписане головою та секретарем зборів.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 01.08.2023 позов у справі № 908/1336/23 (908/1290/23) задоволений.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що спірне рішення ухвалене за відсутності кворуму, оскільки Приватне підприємтво «Ава вита» на загальних зборах 28.03.2023 представляла неуповноважена особа, тому що саме ОСОБА_1 займав посаду його директора.

Також місцевий господарський суд дійшов висновку, що спірним рішенням ОСОБА_1 саме звільнено з посади директора, водночас пунктом 5 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю трудовий договір з ініціативи роботодавця розривається у разі припинення повноважень посадової особи.

Враховуючи перелічені порушення, допущені під час проведення та ухвалення рішення Приватного підприємства «Максфорт» від 28.03.2023, місцевий господарський суд дійшов висновку, що звільнення ОСОБА_1 з посади директора підприємства є протиправним, у зв`язку з чим поновив його на посаді та стягнув з підприємства заробітну платню за час вимушеного прогулу.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційних скарг.

Приватне підприємство «Максфорт» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2023 у справі № 908/1336/23 (908/1290/23) і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Скаржник зазначає, що відсторонення відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу повноважень у сфері управління, тому відповідач-1 реалізував своє право на звільнення директора.

Скаржник вважає, що оскільки рішення загальних зборів фактично прийняте вищим органом управління відповідача-1, воно є формою реалізації корпоративних прав учасників на участь в управлінні, тому формулювання змісту рішення саме як «звільнення», а не «припинення повноважень» директора не суперечить нормам матеріального права, підписане уповноваженими особами та нотаріально засвідчене, тому не підлягає скасуванню. Крім того, законодавство не містить норми, яка передбачає нотаріальне засвідчення справжності підпису одночасно з прийняттям такого рішення.

Скаржник заперечує доводи позивача, що рішення загальних зборів від 28.03.2023 ухвалене неуповноваженими особами, оскільки в матеріалах справи наявні рішення Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Аква вита» і Приватного підприємства «Вітафарм», які є учасниками Приватного підприємства «Максфорт», з надання ОСОБА_2 повноваження нв участь у загальних зборах, що спростовує висновки місцевого господарського суду про ухвалення рішення за відсутності кворуму.

Також з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Центрального апеляційного господарського суду від 01.08.2023 у справі № 908/1336/23 (908/1290/23) звернувся Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кияниця Оксана Володимирівна, яка просить його скасувати в частині визнання недійсним рішення № 28/03/2023 від 28.03.2023 та скасування державної реєстрації змін про юридичну особу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову у вказаній частині відмовити.

Приватний нотаріус з аналогічних підстав, викладених в апеляційній скарзі Приватного підприємства «Максфорт», вважає рішення № 28/03/2023 від 28.03.2023 правомірним, ухваленим за наявності кворуму уповноваженими представниками учасників товариства, тому не підлягає скасуванню.

Також приватний нотаріус звертає увагу, що нормами Закону України «Про нотаріат» не передбачена обов`язкова присутність нотаріуса на загальних зборах товариства, оскільки справжність підпису на протоколі зборів може бути завірена нотаріусом пізніше, після проведення самих зборів.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційні скарги заперечив проти їх доводів, просив залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Позивач зазначає, що рішення загальних зборів суперечить вимогам статті 99 Цивільного кодексу України, оскільки воно прийняте саме про звільнення ОСОБА_1 з посади директора підприємства, а не про припинення його повноважень, тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що повноваження ОСОБА_1 як директора Приватного підприємства «Максфорт» не припинені, тому правомірно скасований наказ про його звільнення стягнута заробітна плата за час вимушеного прогулу.

Крім того, позивача звертає увагу на те, що під рішення від 28.03.2023 ухвалене за відсутності кворуму, оскільки Приватне підприємство «Аква вита» на зборах представляла ОСОБА_2 , у той час як генеральним директором цього підприємства являвся саме ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що рішення Приватного підприємства «Аква вита» від 28.03.2023, яким ОСОБА_2 уповноважено приймати участь від підприємства у загальних зборах Приватного підприємства «Максфорт», також підписане неуповноваженою особою, оскільки ОСОБА_3 не має корпоративних прав у Приватного підприємтва «Аква вита».

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалами Центрального апеляційного господарського суду від 22.09.2023 відкрито провадження за апеляційними скаргами Приватного підприємства «Максфорт» і Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Оксани Володимирівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2023 у справі № 908/1290/23.

У судовому засіданні 22.11.2023 оголошена вступну та резолютивна частини постанови.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Приватне підприємство «Максфорт» зареєстроване 21.10.2016, його засновниками та учасниками є Приватне підприємство «Вітафарм» (частка в статутному капіталі становить 60%) і Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Аква вита» (частка в статутному капіталі становить 40%), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Загальні збори Приватного підприємства «Максфорт» 28.02.2017 прийняли рішення про призначення директором підприємства ОСОБА_1 .

На загальних зборах Приватного підприємства «Максфорт» 28.03.2023 прийнято рішення про звільнення з 28.03.2023 ОСОБА_1 в порядку передбаченому чинним законодавством України з посади директора підприємства.

Рішеннях загальних зборів Приватного підприємства «Максфорт» від 28.03.2023 від Приватного підприємства «Вітафарм» і Приватного підприємства «Аква вита» підписане ОСОБА_2 . Справжність підпису засвідчена Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кияницею Оксаною Володимирівною.

Відповідно до наявного в матеріалах справи протоколу № 28/03 загальних зборів власників Приватного підприємства «Максфорт» від 28.03.2023 на загальних зборах присутні ОСОБА_4 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом у м. Прага Юдр. Сильва Котрбова 07.03.2023 за поточним номером IQISHA8. В протоколі зазначено про прийняття рішення про обрання головою зборів ОСОБА_2 , секретарем зборів ОСОБА_3 , про припинення з 28.03.2023 повноважень директора підприємства ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявний договір від 21.03.2023, відповідно до умов якого ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_3 49% частки у статутному капіталі Приватного підприємства виробнича комерційна фірма «Аква вита».

Згідно з наявною в матеріалах справи випискою з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, станом на 07.04.2023 засновниками Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Аква вита» є ОСОБА_2 з часткою 51% статутного капіталу та ОСОБА_3 з часткою 49%.

Відповідно до рішення власників Приватного підприємства виробничо-комерційна фірма «Аква вита» від 28.03.2023 ОСОБА_2 уповноважена приймати на участь у зборах власників Приватного підприємства «Максформ» з правом голосу.

Відповідно до рішення власників Приватного підприємства «Вітафарма» від 28.03.2023 ОСОБА_2 уповноважена приймати на участь у зборах власників Приватного підприємства «Максформ» з правом голосу.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом спору у даній справі є рішення загальних зборів відповідача-1 про звільнення позивача з посади директора цього підприємства.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 з 28.02.2017 є директором Приватного підприємства «Максфорт».

Відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України, зокрема зазначено, що управління товариством здійснюють його органи загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 Цивільного кодексу). У товариствах, в яких законом передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього. У статті 99 Цивільного кодексу визначені засадничі положення щодо порядку утворення, діяльності, назви цього органу, його компетенції, способу усунення від виконання обов`язків осіб, які належать до його складу. Вказані норми наведені в главі 7 «Загальні положення про юридичну особу» Цивільного кодексу і відповідно до приписів частини четвертої статті 83 цього кодексу застосовуються до всіх товариств, якщо інші правила для окремих видів товариств не встановлені законом.

Усунення членів виконавчого органу товариства від виконання обов`язків (частина третя статті 99 Цивільного кодексу) або відсторонення голови виконавчого органу товариства від виконання повноважень за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від відсторонення працівника від роботи на підставі статті 46 Кодексу законів про працю. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання ним обов`язків міститься не в приписах Кодексу законів про працю, а у статті 99 Цивільного кодексу, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

У зв`язку з цим, «усунення» відповідно до частини третьої статті 99 Цивільного кодексу є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснювати членом його виконавчого органу в межах корпоративних відносин з товариством повноважень у сфері управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлено специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 Цивільного кодексу треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства усунути члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив, у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав, але за умови, якщо в установчих документах товариства не були зазначені підстави усунення.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством.

У відповідності до пункту 5.1 статуту Приватного підприємства «Максфорт», управління підприємством здійснюють його органи. Органами управління підприємства є загальні збори власників та виконавчий орган Директор. Вищим органом підприємства є загальні збори власників підприємства. Рішення загальних зборів власників підприємства оформлюються протоколом, який підписує голова та секретар зборів, які обираються загальними зборами. Власник може призначити представника, який діє на підставі довіреності. Представник власника може бути постійним або призначеним на визначений термін. Власник має право у будь-який час замінити свого представника.

У відповідності до пункту 5.2 статуту, до виключної компетенції вищого органу підприємства відносяться, зокрема обрання (призначення) і відкликання директора (підпункт 4).

Приватне підприємство «Максфорт» скористувалося своїм правом усунути директора підприємства, про що на загальних зборах 28.03.2023 ухвалене відповідне рішення.

Позов обґрунтовано порушенням порядку проведення загальних зборів Приватного підприємства «Максфорт» на яких вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади директора підприємства та оформлення рішення загальних зборів.

Апеляційний господарський суд зазначає, що рішення загальних зборів є актом ненормативного характеру (індивідуальним актом), тобто офіційним письмовим документом, що породжує певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У спорі про визнання недійсними рішень зборів учасників товариства вирішальним є встановлення факту порушення відповідним рішенням прав та законних інтересів позивача як учасника товариства, тобто його корпоративних прав.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 916/375/17, від 28.03.2018 у справі № 910/22291/16, від 02.05.2018 у справі № 910/20357/16.

Відповідно до частин першої, третьої статті 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Апеляційним господарським судом встановлено, що учасниками Приватного підприємства «Максфорт» на момент ухвалення 28.03.2023 рішення загальних зборів є Приватне підприємство «Вітафарма» та Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Аква вита».

ОСОБА_1 на момент ухвалення рішення загальних зборів від 28.03.2023 не мав статусу учасника Приватного підприємства «Максфорт».

Апеляційний господарський суд зазначає, що особа стає носієм корпоративних прав з моменту вступу до цього товариства. Тому рішення органів юридичної особи прийняті до вступу позивача до складу її учасників, не можуть бути визнані такими, що порушують його корпоративні права.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 910/7847/17.

В постанові від 28.07.2021 у справі № 918/456/20 Верховний Суд вказав, що рішення загальних зборів товариства (як акт юридичної особи) може оскаржувати не тільки його учасник, але й третя особа, якщо таким рішенням порушуються її права або законні інтереси. Водночас порушення порядку скликання та проведення загальних зборів можуть бути підставою для визнання рішень загальних зборів недійсними лише за позовами учасників товариства, а не третіх осіб, оскільки у таких випадках йдеться про порушення права на управління товариством, яким треті особи не учасники товариства не наділені. Недотримання вимог закону та установчих документів юридичної особи під час скликання і проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю не може визнаватися порушенням прав тих осіб, які не є учасниками (акціонерами, членами) цієї юридичної особи.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.04.2018 у справі № 910/7847/17, від 16.10.2018 у справі № 910/15792/14, від 22.05.2019 у справі № 904/7274/17, 09.12.2020 у справі № 914/2259/17.

Апеляційний господарський суд зазначає, що рішення загальних зборів Приватного підприємства «Максфорт» від 28.03.2023 не порушує корпоративні права ОСОБА_1 , оскільки він на момент ухвалення оскаржуваного рішення загальних зборів не перебував у складі учасників підприємства.

Частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, є самостійною підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

ОСОБА_1 не був учасником Приватного підприємства «Максфорт», тому його корпоративні права рішенням загальних зборів від 28.03.2023 не порушені, а припинення його повноважень як директора на підставі частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України є правом загальних зборів підприємства. Незгода позивача з таким рішенням та звільненням, не є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів підприємства.

Апеляційний господарський суд не надає оцінки доводам скаржника щодо порядку проведення загальних зборів та оформлення ухваленого за їх результатами рішення, оскільки встановлення цих обставин не входить в предмет доказування у даній справі, враховуючи відсутність у позивача суб`єктивного матеріального права (прав учасника товариства).

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що наявні передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України підстави для скасування рішення місцевого господарського суду та ухвалення нового.

За таких обставин апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного підприємства «Максфорт» і Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кияниці Оксани Володимирівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2023 у справі № 908/1336/23 (908/1290/23) задовольнити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.08.2023 у справі № 908/1336/23 (908/1290/23) скасувати.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.11.2023

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя Т. ВЕРХОГЛЯД

Суддя О. ІВАНОВ