РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2023Справа № 910/14237/23
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АЗІНКО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "АУДИТОР-КОНСУЛЬТАНТ-ЮРИСТ"

про стягнення 45000 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "АУДИТОР-КОНСУЛЬТАНТ-ЮРИСТ" (далі - відповідач) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АЗІНКО" (далі - позивач) 45000 грн боргу, що є попередньою оплатою за Договором про проведення аудиту фінансової звітності №09/02/2022 від 09.02.2022.

Вказану позовну заяву судом було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову (відзив), або будь-які інші письмові заперечення чи пояснення по справі та/або заяви процесуального характеру.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені докази виконання позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі, оскільки відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана у позові та зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із залученого до матеріалів справи конверту, у якому відповідачу направлялася копія ухвали суду про відкриття провадження вбачається, що конверт було повернуто суду поштою із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Інформації щодо наявності у Відповідача іншої поштової адреси у суду та Позивача відсутні.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Верховний Суд у постанові №755/17944/18 (61-185св23) від 10.05.2023 вказав, що довідка поштового відділення із позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

За відсутності відзиву суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

09.02.2022 позивачем як замовником та відповідачем як виконавцем був укладений Договір про проведення аудиту фінансової звітності № 09/02/2022 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого позивач доручає, а відповідач на умовах цього договору зобов`язується надати позивачу послуги по виконанню аудиторської перевірки повного пакету річної фінансової звітності позивача за 2021 рік включаючи підтвердження фінансової звітності, складеної в форматі XBRL (таксономія) та звіт щодо підтвердження звітних даних для НБУ (надалі - «Аудит», «Аудиторська перевірка») з метою висловлення аудитором думки про те, чи фінансова звітність відображає достовірно, в усіх суттєвих аспектах фінансовий стан позивача на 31.12.2021, його фінансові результати та рух грошових коштів за рік, що закінчився на зазначену дату, відповідно до Міжнародних стандартів фінансової звітності (МСФЗ), а позивач зобов`язується їх прийняти та оплатити.

Відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 Договору загальна вартість послуг, наданих відповідачем позивачу, становить 150000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок, без ПДВ.

Оплата за послуги, що надаються відповідно до цього Договору, здійснюється шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача грошових коштів у наступному порядку:

- 60% суми, вказаної суми перераховується позивачем до початку Аудиторської перевірки;

- 40% суми, вказаної суми перераховується позивачем до дати видачі Аудиторського звіту.

Як пояснює позивач, ним на виконання вимог п. 4.3 Договору було перераховано відповідачу 90000 грн в якості попередньої оплати послуг відповідача, що підтверджується копією долученого до справи платіжного доручення №141 від 07.02.2022 (призначення платежу: оплата за аудиторські послуги згідно рахунку №15 від 04.02.2022).

Відповідно до пунктів 3.1.1 та 3.1.2 Договору відповідач зобов`язаний якісно та вчасно провести Аудит фінансової звітності відповідно до діючих законодавчих актів та Міжнародних стандартів аудиту, надання впевненості та етики та надати позивачу по закінченні роботи звіт про аудиту фінансової діяльності, а також Акт прийому-здачі наданих послуг.

Відповідно до пунктів 9.3 та 9.4 Договору строк дії Договору розпочинається з дати його укладення та закінчується до 22 квітня 2022 року, але в будь-якому випадку договір діє до дати закінчення виконання завдання за договором. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

В той же час, як каже позивач, Аудиторський звіт не підготовлений відповідачем. Жодної послуги відповідно до укладеного Договору відповідачем позивачу не надано.

Позивач звертався до відповідача з претензією від 07.08.2023 щодо повернення попередньої оплати у сумі 90000 грн, що була сплачена за Договором у зв`язку із фактичним не наданням послуг (докази направлення додано з позовом - копія опису, копія фіскального чеку Укрпошти та повідомлення про вручення). Вказана претензія була отримана відповідачем 10.08.2023 та 14.08.2023 відповідач повернув позивачу частину попередньої оплати у розмірі 45000 грн, про що свідчить інформаційне повідомлення про зарахування коштів обслуговуючого банку позивача № 1156 (призначення платежу: повернення попередньої оплати по договору 09/02/2022 від 09.02.2022 та на підставі претензії від 07.08.2023 №2551).

Однак, як вказує позивач, станом на дату подання даної позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 45000 грн.

Відповідач правом на судовий захист не скористався, відзиву на позов не подавав.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (зобов`язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Цивільного кодексу України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

З огляду на те, що положеннями Цивільного кодексу України не врегульовано питання повернення попередньої оплати за договором про надання послуг то у даному випадку застосовується аналогія ст. 693 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до приписів статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

За умовами п. 6.1 Договору термін Аудиторської перевірки - до 22.04.2022.

Доказів того, що відповідачем було повністю або частково надано позивачу послуги з Аудиторської перевірки за Договором матеріали справи не містять.

На вимогу позивача, в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідачем було повернуто лише половину суми від попередньої оплати, у зв`язку із чим несплаченою лишилось 45000 грн.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач повернув позивачу решту суми попередньої оплати за Договором у розмірі 45000 грн.

Зважаючи на наявні докази у матеріалах справи та відсутність будь-яких заперечень чи спростувань щодо заявлених позивачем вимог, позовна заява про стягнення з відповідача попередньої оплати у сумі 45000 грн підлягає задоволенню.

Судові витрати у які позивачем включено суму судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, статтями 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АУДИТОРСЬКА ФІРМА "АУДИТОР-КОНСУЛЬТАНТ-ЮРИСТ" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, будинок 3, офіс 222; ідентифікаційний код 35531560) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія АЗІНКО" (04071, м. Київ, пров. Хорива, будинок 4, кв. 2; ідентифікаційний код 24646706) 45000 (сорок п`ять тисяч) грн попередньої оплати та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.