ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.11.2023м. ДніпроСправа № 1/4-08

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Курінової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву від 08.11.2023 № б/н Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 по справі № 1/4-08 та видачу дублікату наказу:

за позовом Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас", с.Воронове Синельниківського району Дніпропетровської області

до Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" Павлоградської міської ради, м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення 1 141 996 грн 22 коп.

Представники:

від заявника (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008 по справі № 1/4-08 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго" на користь Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" суму основного боргу 1 105 987грн. 58 коп., 3 % річних 93 667 грн. 38 коп., інфляційні втрати 491 179 грн. 54 коп., витрати по сплаті держмита 16 908 грн. 35 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн 00 коп.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 03.03.2008 видано наказ.

08.11.2023 через систему "Електронний суд" Державним міжрайонним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" до суду подано заяву про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 по справі № 1/4-08 та видачу дублікату вказаного наказу .

В обґрунтування поданої заяви зазначає про втрату оригіналу спірного наказу при пересилці виконавчою службою, про що заявник дізнався з відповіді Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.08.2023 № 28.18/70244.

Ухвалою господарського суду від 10.11.2023 заяву Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.11.2023.

20.11.2023 через систему "Електронний суд" заявник подав клопотання на виконання вимог ухвали суду від 10.11.2023, відповідно до якого надав копію звернення до виконавчої служби, на яке отримано відповідь від 09.08.2023 № 28.18/70244 та повідомив суд, що інших звернень до виконавчої служби надати не може, у зв`язку із закінченням строку зберігання документів. Просив суд розглянути заяву без участі представника Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас".

У призначене судове засідання заявник та боржник явку повноважних представників не забезпечили, про причини неявки суд не повідомили.

Господарський суд, враховуючи обмежений ст. 329 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду заяв про поновлення пропущеного строку пред`явлення наказу до виконання, вважає за можливе розглянути заяву за відсутності представників сторін, які повідомлялися про час та місце розгляду заяви відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що заява Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 та видачу дублікату наказу не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1291 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За статтею 1 Закону України № 1404-VIII від 02.06.2016 (із змін. і доп.) "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 12 березня 2009 року у справі "Матківська проти України" (заява № 38683/04) зазначено, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін.

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частина 2 статті 12 Закону № 1404-VIII).

Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" у своїй заяві зазначає, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області по справі №1/4-08 був направлений на виконання до державної виконавчої служби.

На запит стягувача від 11.07.2023 № 783, Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив листом від 09.08.2023 за № 28.18/70244, що на виконанні у відділі перебував наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2008 №1/4-08 та виконувався у виконавчому провадженні №46346676. 30.12.2015 виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", а оригінал виконавчого документу направлено на адресу стягувача.

Заявник стверджує, що інформація від державної виконавчої служби про надіслання оригіналу виконавчого документа на адресу стягувача рекомендованим поштовим відправленням відсутня. Оригінал наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі №1/4-08 від державної виконавчої служби на адресу стягувача не надходив.

Таким чином, виконавче провадження № 46346676 не було закінчено у повному обсязі, частина заборгованості у розмірі 142 982,88 грн. залишилась не погашеною, на підтвердження чого заявник надав двосторонні акти звіряння взаєморозрахунків з боржником станом на 30.11.2016 та 31.10.2019 відповідно.

Отже, наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 по справі № 1/4-08 є невиконаним та втраченим.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 12 цього Закону строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина 5 статті 12 Закону № 1404-VIII).

Пунктом 5 частини 1 статті 37 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

Повернення наказу стягувачу з підстав пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №1404-VIII відбулося на підставі постанови державного виконавця від 30.12.2015, після чого строк його пред`явлення до примусового виконання почав свій новий відлік зі строком пред`явлення до 31.12.2018 включно.

Отже, на час звернення Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" до Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про надання інформації та на час звернення заявника до суду з цією заявою 08.11.2023, строк пред`явлення ним наказу до виконання сплив.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону № 1404-VIII стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За змістом пункту 19.4 розділу ХІ "Перехідні положення" цього Кодексу у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання. Можливість його поновлення не виключається за наявності поважних для того причин.

Зазначений висновок відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), згідно з яким якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (пп. 35, 47).

Водночас, поважною причиною визнається така обставина, яка є об`єктивно непереборною та пов`язаною з дійсними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 11.12.2019 у справі № 904/10099/13.

Питання щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання (у розумінні частини 1 статті 329 ГПК України), тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від стягувача підстав унеможливили або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення наказу до виконання, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. При цьому визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.05.2018 у справі № 917/1431/14.

Оцінюючи доводи стягувача, наведені в обґрунтування причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання, суд вважає їх непереконливими для поновлення такого строку.

Так, в обґрунтування поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання заявник вказує, що не отримував від органу ДВС постанови про повернення виконавчого документу стягувачу разом з наказом господарського суду.

Водночас, суд критично оцінює вказані доводи, оскільки до матеріалів заяви додано лист Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який направлено заявнику тільки у 2023 році. Інших доказів на підтвердження того, що стягувач цікавився ходом виконавчого провадження з моменту повторного пред`явлення спірного наказу до примусового виконання у 2014 році не надано.

За частиною 1 статті 19 Закону № 1404-VIII сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, в якій відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина 8 статті 19 Закону № 1404-VIII).

За змістом частини 1 статті 8 Закону № 1404-VIII сторони виконавчого провадження мають вільний та безоплатний доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження, якою ним забезпечується надання інформації про виконавче провадження.

Отже, з моменту направлення стягувачем спірного наказу до виконавчої служби для примусового виконання та відкриття виконавчого провадження № 46346676 стягувач мав можливість в будь-який час отримувати інформацію про стан виконавчого провадження, в тому числі ознайомлюватися з усіма документами виконавчого провадження та діями, вчиненими державним виконавцем в його межах.

Поважність пропуску строку пред`явлення наказу до виконання пов`язується заявником лише з однією обставиною, а саме необізнаністю його про повернення державним виконавцем виконавчого документа стягувачу.

У клопотанні від 20.11.2023 заявник зазначає, що не може надати інших доказів на підтвердження звернення до виконавчої служби із заявами про примусове виконання спірного наказу, у зв`язку із закінченням терміну зберігання документів. Проте, не наводить конкретні нормативні акти, якими регулюється строк зберігання таких документів на підприємстві, не надає архівні акти про знищення документів тощо.

Отже, заявником не надано суду належних та допустимих доказів того, що в період з 2014 по 2023 останній вчиняв дії, спрямовані на з`ясування обставин щодо виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 по справі № 1/4-08, стягувач не надав суду доказів того, що він оскаржував бездіяльність виконавчої служби тощо.

Виходячи із встановлених обставин справи, суд доходить висновку про недоведеність заявником поважності причин пропуску строку пред`явлення до примусового виконання наказу господарського суду від 03.03.2008 у даній справі, у зв`язку із чим у задоволенні заяви Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" в цій частині слід відмовити.

Враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання і, як наслідок, відсутність підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви і в частині вимог щодо видачі дубліката наказу у даній справі.

Керуючись ст. ст. 234, 329, п. 19.4 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви від 08.11.2023 № б/н Державного міжрайонного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбас" про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2008 по справі № 1/4-08 та видачу дублікату наказу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 21.11.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь