ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2023 р. Справа№ 925/670/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Євсікова О.О.

Демидової А.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест"

на рішення господарського суду Черкаської області від 17.07.2023 (повне рішення складено 28.07.2023)

у справі № 925/670/23 (суддя Н.М. Спаських)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест"

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія"

про стягнення 223 369,88 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" звернулось до господарського суду Черкаської області про стягнення 223 369,88 грн., з яких: 148 200,00 грн. основний борг за товар, 62 392,20 грн. інфляційні збитки та 12 777,68 грн. процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з факторингу № 012/07/03/23-Ф від 07.03.2023.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 17.07.2023 у справі №925/670/23 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що за умовами договору факторингу позивачу передано майнові вимоги саме за договором поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 із ПСП "Глорія", а не за договором, укладеним із відповідачем у спрощений спосіб. При цьому судом встановлено, що договір поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 між ТОВ "Терра Крафт" та ПСП "Глорія" підписаний не був, як і видаткова накладна № 17 від 30.06.2020, а відтак, надання послуг факторингу № 012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 є безпредметним, оскільки такого договору як чинного зобов`язання не існує.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Черкаської області від 17.07.2023 у справі № 925/670/23, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права (ст.ст. 19, 181 ГК України, ст. 201 ПК України, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», ст.ст. 74, 79 ГПК України) ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що судом не враховано, що виписана постачальником податкова накладна може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму.

Позиції інших учасників справи.

Відповідач надав до північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ї без задоволення, а судове рішення - без змін, зазначаючи при цьому, що відповідних документів про зміст зобов`язання та про поставку товару за договором поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 між ТОВ "Терра Крафт" та ПСП "Глорія" за підписами обох сторін позивачем не надано. Також відповідач звертає увагу суду на те, що ним було подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" по справі № 925/670/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 витребувано з господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/670/23. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" на рішення господарського суду Черкаської області від 17.07.2023 у справі № 925/670/23 до надходження даної справи з суду першої інстанції.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/4083/23 від 09.10.2023, після надходження матеріалів справи № 925/670/23 на запит, призначено повторний автоматизований розподіл.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2023 у зв`язку із перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, справу № 910/5796/23 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Євсіков О.О., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" на рішення господарського суду Черкаської області від 17.07.2023 по справі № 925/670/23. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" на рішення господарського суду Черкаської області від 17.07.2023 у справі № 925/670/23 здійснюється у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору про надання послуг факторингу від 07.03.2023 №012/07/03/23-ф, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Крафт" як клієнтом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Плаза Інвест" як фактором останнє взяло на себе зобов`язання передати в розпорядження клієнта грошові кошти в сумі 642618,00 грн., а клієнт зобов`язується відступити фактору своє право грошової вимоги за договором поставки від 16.06.2020, укладеним між приватним сільськогосподарським підприємством "Глорія" та клієнтом та за договором поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020, укладеним між боржником і клієнтом в розмірі 676440,00 грн. (п.1.1 договору факторингу).

Згідно з п. 1.6 договору факторингу фактор займає місце клієнта ( як кредитора) в зобов`язаннях, що виникли із вищезазначеного договору відносно усіх прав клієнта, у тому числі права одержання від боржника сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі (за наявності).

Пунктом 1.9 договору факторингу передбачено, що право грошової вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржника стосовно його заборгованості. Разом з правом грошової вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

За положеннями п. 1.10 договору факторингу з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною основного договору, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за відповідним договором та набуває всіх прав за ним. Право вимоги переходить до фактора в повному обсязі, безвідклично та без можливості зворотного відступлення (без регресу).

Договір набуває чинності - з 07 березня 2023 року та з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (п. 5.1. договору факторингу).

На виконання умов зазначеного вище договору факторингу сторонами підписано акт приймання - передачі від 07.03.2023, за яким ТОВ "Терра Крафт" передало, а ТОВ "Фінансова компанія "Плаза Інвест" - прийняло право грошової вимоги до приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія", із зобов`язань в розмірі 676 440 грн. ТОВ "Терра Крафт" передало позивачу повне право вимоги та надало своє запевнення щодо наявності та дійсності права грошової вимоги.

07.03.2023 позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення № 07/03-2 про відступлення на користь позивача права вимоги за договором поставки від 16.06.2020 і договором поставки № 16/06-20/КГ.

17.03.2023 позивачем за договором факторингу перераховано ТОВ "Терра Крафт" 642 618,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №79.

Звертаючись з позовом у даній справі, ТОВ "Фінансова компанія "Плаза Інвест" послалось на невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договору № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 щодо оплати поставленого йому товару та на підставі отриманого права вимоги просило стягнути з відповідача 148200,00 грн. основного боргу за насіння соняшника по видатковій накладній № 17 від 30.06.2020 та нараховані платежі за прострочення розрахунків.

Заперечуючи проти позову, ПСП "Глорія" зазначило, що не укладало з ТОВ "Терра Крафт" договору поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020, товар за вказаною накладною не отримувало, зазначені документи ним не підписані.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За положеннями ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1079 ЦК України встановлено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частою 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. (ч.4 ст. 203 ЦК України).

За положенням п.1 ч.1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Згідно з приписами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, що входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною першою, другою статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19.

Водночас, у силу приписів статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджено укладення та виконання договору факторингу.

Разом з тим, належними доказами не підтверджено укладення договору поставки №16/06-20/КГ від 16.06.2020, зокрема, договір та видаткова накладна № 17 від 30.06.2020 на 148 200,00 грн зі сторони ПСП "Глорія" не підписані, будь-які інші докази його виконання, як то замовлення на отримання насіння соняшнику від ТОВ "Терра-Крафт", товарно-транспортна накладна на перевезення товару на користь відповідача тощо, відсутні.

Скаржник наполягає на тому, що господарська операція з поставки соняшника на підставі цього договору відображена у податковому обліку відповідача, що також підтверджується виписаною по факту поставки соняшника на суму 148 200,00 грн податковою накладною № 4 на користь ПСП "Глорія", яку зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних з визначеною сумою ПДВ 24700,00 грн.

Матеріали справи містять докази на підтвердження зазначеного посилання позивача, зокрема, довідку ГУ ДПС у Черкаській області, з якої вбачається, що відповідач сформував свій податковий кредит на підставі вказаної податкової накладної № 4 від 30.06.2020, що він відобразив у звітному періоді липня 2020.

Проте, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем надано докази про корегування сум податкового кредиту за операціями з ТОВ "Терра Крафт", в т.ч. і по поставці соняшника на суму 148 200,00 грн, що підтверджено копіями податкової звітності відповідача із уточненими розрахунками за наслідками самостійного виправлення помилок із квитанціями про подання цих даних до ДПІ України.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги наведене посилання відповідача за відсутності доказів повернення такого звернення органами ДПС. До того ж, встановлення правомірності дій відповідача щодо взаємодії з органами ДПС не є предметом дослідження у даній справі.

З урахуванням зазначеного вище, апеляційний господарський суд вважає, що місцевим господарським судом обґрунтовано встановлено, що в частині договору поставки № 16/06-20/КГ від 16.06.2020 договір про надання послуг факторингу №012/07/03/23-Ф від 07.03.2023 є безпредметним, оскільки такого договору як чинного зобов`язання не існує, а відтак є вмотивованим висновок господарського суду Черкаської області про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плаза Інвест" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Черкаської області від 17.07.2023 у справі №925/670/23 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді О.О. Євсіков

А.М. Демидова