ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р. Справа № 918/1087/23

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Шандалюк А.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державної служби України з безпеки на транспорті

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: Кацап В.Р. (самопредставництво);

від відповідача: Соловей П.П. (довіреність № 1518 від 25.09.2023 року).

ВСТАНОВИВ:

Державна служба України з безпеки на транспорті (далі - Позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) в якій просить стягнути плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 14 096,07 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки 27.01.2021 року на підставі направлення на рейдову перевірку № 000252 від 21.01.2021 р. на а/д Р-03, під`їзд до М-03 км 4+100, проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Під час перевірки проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки DAF, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у результаті якого було виявленого перевищення нормативних вагових параметрів, а саме: навантаження на одиночну вісь склало 12,560 т при нормативно допустимому 11 т, що підтверджується копією талона про зважування № 13352 від 27.01.2021 р. За результатами перевірки було складено: довідку № б/н про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.01.2021 р.; акт № 045340 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.01.2021 р.; акт № 264116 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.01.2021 р., яким зафіксовано порушення ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" перевезення вантажу згідно ТТН від 26.01.2021 р. № б/н з перевищенням габаритно-вагових норм без відповідного дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України при перевищенні вагових обмежень, чим порушено норми, передбачені п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306. ОСОБА_1 нараховано плату за проїзд великовагового транспортного засобу у розмірі 412,29 євро, що еквівалентно 14 096,07 грн, про що складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 045340 від 27.01.2021 р.

Позивач зазначає, що дії працівників Північного міжрегіонального управління Уктрансбезпеки щодо проведення габаритно-вагового контролю та складання розрахункової плати за проїзд ОСОБА_1 не оскаржувались. Відповідно до п. 311 порядку № 879, перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Уктрансбезпеки. Проте, станом на момент подання позовної заяви, ОСОБА_1 кошти у добровільному порядку не сплатила. Крім того, Північним міжрегіональним управлінням Уктрансбезпеки скеровувався лист повідомлення № 12708/3.1/24-21 від 17.02.2021 р. про необхідність внесення плати за проїзд у розмірі 412,29 євро, та 03.07.2023 року було направлено лист № 9244/5.4.1./24-23 від 03.07.2023 р. про наявну заборгованість.

22.11.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив від 21.11.2023 року на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу повинен вносити саме перевізник, а не власник транспортного засобу, відповідно до товарно транспортної накладної від 26.01.2021 р. відправником вантажу і одержувачем вказано юридичну особу ТОВ «Торгово промислова компанія «Омега Автопоставка», відповідач не була власником вантажу. При цьому, відповідач зазначає, що при визначені вагових параметрів транспортного засобу відповідача, були допущені порушення законодавства про автомобільний транспорт, Порядку 879, що виключає можливість точного визначення ймовірного перевищення параметрів, оскільки під час перевірки та складанні Акту про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.01.2021 р. не враховано: відмінність загальної маси вантажу відповідно до первинного документу ТТН від 26.01.2021 р. та п. 6.1. Довідки про результати здійснення габаритно вагового контролю; при здійсненні габаритно вагового контролю було допущено порушення чинного законодавства та документи складені всупереч вимогам чинного законодавства, з аналізу яких не дозволяє стверджувати, що такий ваговий контроль здійснено саме тим приладом (вимірювальною технікою), на котру видано відповідне свідоцтво про повірку ваг; складені документи не містять ґрунтовних та об`єктивних відомостей та інформації про засоби вимірювальної техніки. За твердженням відповідача, саме той факт, що Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (Рівненська область) не виносило постанови про застосування до відповідача адміністративно господарського штрафу, може свідчити про відсутність ознак порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем, а також про неправомірність вимог Державної служби України з безпеки на транспорті, що викладені в позовній заяві.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд справи призначити на "15" листопада 2023 р.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.11.2023 року заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, постановлено судове засідання у справі призначене на "15" листопада 2023 р. об 11:30 год. провести в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 15.11.2023 року оголошено перерву до 29.11.2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 27.11.2023 року заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, постановлено судове засідання у справі призначене на "29" листопада 2023 р. об 12:00 год. провести в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні 29.11.2023 року підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 29.11.2023 року заперечив проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки видано направлення на рейдову перевірку № 000252 від 21.01.2021 року для проведення рейдової перевірки транспортних засобів на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, в місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно вагового контролю під час виїзду з підприємств та місць стоянки, які знаходяться на адміністративній території м. Києва та Київської області з 25.01.2021 р. до 31.01.2021 р.

Північним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки, відповідно до графіку проведення перевірок, проведено перевірку із здійсненням габаритно-вагового контролю.

Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П 40 М 259049 20 від 16.11.2020 р., видане Державним підприємством Київський обласний науково виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації ДП «КИЇВОБЛСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», чинне до 15.11.2021 року. Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь 030T-AS2-PWIA, № приладу 444, № платформ 875, 875. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) відповідає вимогам: ДСТУ OIML R134-1:2010 «Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Загальні технічні вимоги та методи випробування», клас точності для маси транспортного засобі:2, клас точності для навантаження дна одинарну вісь: D, діапазон зважування: Max = 30000 кг; Min = 500 кг; ціна поділки: d = 50.

27.01.2021 року посадовими особами Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , місце перевірки - Р-03 під`їзд до М-03 км 4+100, проведено перевірку транспортного засобу марки ДАФ, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , водій ОСОБА_4 .

Під час перевірки транспортного засобу марки DAF, номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 27.01.2021 р., виявлено порушення надання послуг з вантажних перевезень про що свідчить ТТН, з перевищенням вагових норм, а саме: одиночна вісь - 12,560 т, у тому числі порушення, за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», перевищення встановлених законодавством вагових норм на 14,18 % під час перевезення вантажу, відповідальність за що передбачена абз. 156.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Згідно товарно-транспортної накладної від 26.01.2021 р., автомобіль НОМЕР_1 ; причіп/напівпричіп НОМЕР_3 ; автомоб. ОСОБА_1 ФОП через КП Україна ЧП; водій ОСОБА_4 ; Замовник, вантажовідправник та вантажоодержувач ТОВ «Торгово промислова компанія «ОМЕГА АВТОПОСТАВКА»; пункт навантаження Харківська обл., Харківсткий р-н, смт. Васищеве, вул.. Промислова, 1; пункт розвантаження Київська обл., с. Чайки, вул. Антонова, 1А; номер пломби (за наявності) А 10266459, кількість 57, масою брутто т -15.

Відповідно до копії свідоцтв про реєстрацію транспотрного засобу № НОМЕР_2 (марка DAF, модель CF 85.430, номерний знак НОМЕР_1 ) та № НОМЕР_4 (марка SCHMITZ, модель SPR 24 L13, реєстраційний номер НОМЕР_3 ), власником вищевказаних транспортного засобу та напівпричепу є ОСОБА_1 .

Згідно акту № 045340 від 27.01.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів головним спеціалістом Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Козлюком О.П. здійснено габаритно ваговий контроль, місце проведення габаритно вагового контролю - Р-03 під`їзд до М-03 км 4+100; автомобіль марки DAF, модель CF 85.430, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; причіп/напівпричіп марки SCHMITZ, модель SPR 24 L13, реєстраційний номер НОМЕР_3 ; суб`єкт, що перевіряється ОСОБА_1 , водій ОСОБА_4 , Маршрут руху Харківська обл., смт. Васищеве, Р-03 під`їзд до М-03, 509 км. У вказаному в акті зазначено, що повна маса, тонн: нормативно допустима 40 т, фактична 36,900 т. Осі навантаження, тонн: нормативно допустимо 12, 11, 22; фактичне 6.960, 12.560, 17.380.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами Укртрансбезпеки складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 27.01.2021 р., в п. 6 якої зазначено результати вагового контролю: навантаження на осі, тонн: 1) 6,960; 2) 12,560; 3) 5,860; 4) 5,740; 5) 5,780. Повна маса транспортного засобу 36,900 тонн. Вказане перевищення зафіксовано в талоні № 13352 від 27.01.2021 року.

Згідно ТТН № б/н від 26.01.2021 р. здійснений розрахунок № 045340 від 27.01.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (постанова КМУ від 27.06.07 року № 879), відповідно до якого нараховано до сплати 412,29 євро.

Розрахунок виконано відповідно до затвердженої формули: П = (Рзм+Рнв+Рг)хВхК, 0,27х509х,32=412,29. Всього до сплати: 412,29 євро.

У вказаному розрахунку зазначено, що: платник ОСОБА_1 ; пройдений маршрут: АДРЕСА_1 під`їзд до М-03; пройдена відстань: 509 км; автомобіль (марка,модель, рег. номер): DAF, CF 85.430, НОМЕР_1 ; ПІБ водія ОСОБА_4 ; область, в якій проводився контроль: Київська; розрахунок виконаний в євро; оплату провести в гривнях відповідно до курсу обміну НБУ на день складання розрахунку; перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки (постанова КМУ від 27.06.07 р. № 879 п. 30).

Північне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки зверталося до ОСОБА_1 листом № 12708/3.1/24-21 від 17.02.2021 р. в якому зазначило, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її (сплатити) та повідомити про це відповідний територіальний орган.

Позивачем подано суду повідомлення про розгляд справи яке було направлено 16.02.2021 року ОСОБА_1 та в якому вказано, що 02.03.2021 року о 10:00 год. у приміщенні Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Рівненська область), відбудеться розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

У поясненнях від 25.02.2021 року ОСОБА_1 повідомила Державну службу України з безпеки на транспорті, що всі пояснення щодо ситуації з проведенням габаритно вагового контролю автомобіля «ДАФ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепа «ШМІТЦ», реєстраційний номер НОМЕР_3 ,, що відбувся 27.01.2021 року, прошу відібрати в гр. ОСОБА_5 , так як він є користувачем автомобіля «ДАФ» та причепа «ШМІТЦ» відповідно до договору позички транспортного засобу.

Як вбачається з Договору позички транспортного засобу від 04.01.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 (позичкодавець) та ОСОБА_5 (Користувач), позичкодавець зобов`язується передати користувачеві у безоплатне тимчасове користування вантажний автомобіль «ДАФ», реєстраційний номер: НОМЕР_1 , колір: білий, причіп: «ШМІТЦ», реєстраційний номер: НОМЕР_3 , колір: білий, (надалі «Майно), а користувач зобов`язується повернути майно у тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2. та п. 2.4. Договору, передача майна здійснюється за актом прийому передачі, який є Додатком № 1 до цього Договору. Строк, на який майно надається у позичку, становить 3 (три) календарні місяці з моменту підписання Договору.

Відповідно до Акту приймання передачі авто, 04.01.2021 року ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_5 приймає авто № НОМЕР_1 , причіп № НОМЕР_3 .

У поясненнях від 26.02.2021 року наданих Державні службі України з безпеки на транспорті, ОСОБА_5 зазначив, що здійснення 27.01.2021 року габаритно ваговий контроль автомобіля «ДАФ» та причепам «ШМІТЦ», та усі дії щодо оформлення його результатів суперечить ст. 19 Конституції України та є протиправними. А тому, просить визнати протиправними дії Управління Укртрансбезпеки в Київській області щодо складання акту № 045340 від 27.01.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та скасувати його.

Відділ державного нагляду (контролю) у Київській області Державної служби України з безпеки на транспорті направлено ОСОБА_1 лист № 49244/5.4.1/24-23 від 03.07.2023 р. в якому зазначено, що перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її (сплатити) та повідомити про це відповідний територіальний орган. При цьому повідомив, що сума заборгованості за розрахунком від 27.01.201 року становить 412,29 євро.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (ст. 16 ЦК України).

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України "Про автомобільний транспорт".

За змістом ч. 7 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" (в редакції чинній на момент проведення перевірки), центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (ч. 14 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року.

Відповідно до п. п. 2, 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (в редакції чинній на момент проведення перевірки), державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з абз. 1 та абз. 2 п. 15, абз. 1 та абз. 2 п. 16, п. 20, п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю. Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт з визначенням виду порушення, а також розміру адміністративно-господарського штрафу, що застосовується до автомобільних перевізників.

За порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт").

З аналізу викладеного вище слідує, що суб`єктом юридичної відповідальності за статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" є автомобільний перевізник.

За змістом ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт").

Згідно п. 2.2. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Судом встановлено, що вантажний автомобіль марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причіп SCHMITZ, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 , передано останньою у безоплатне тимчасове користування строком на 3 (три) місяці ОСОБА_5 на підставі договору позички транспортного засобу від 04 січня 2021 року.

Як вбачається з вищевикладеного, відповідач не є перевізником у спірних правовідносинах, а є власником транспортного засобу.

Частиною 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції чинній на момент проведення перевірки) передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі - Порядок № 879).

Згідно з п.п. 3-5 п. 2, п. 3 Порядку (в редакції на момент здійснення контролю), великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки; габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами" (Офіційний вісник України, 2001 р., N 3, ст. 75), після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов. Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011 року визначено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

За змістом пункту 22.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в редакції на момент здійснення контролю), передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно з п. 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі здійснення руху з порушенням умов, визначених у дозволі на рух, подвійний розмір застосовується в частині перевищення фактичних показників над показниками, визначеними у дозволі, за пройдену частину маршруту. Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету (п. 26 Порядку № 879).

Плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (абз. 2 п. 27 Порядку № 879).

Відповідно до абзацу 1 пункту 28 Порядку № 879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно з п. 311 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 відсотків - у подвійному розмірі; на 10 - 40 відсотків - у потрійному розмірі; більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (надалі - Правила), визначають права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - Перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів Замовників, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Відповідно до абз. 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора (абз. 1 та абз. 2 п. 11.1. глави 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні № 363).

Матеріали справи містять передбачені Порядком № 879 документи, зокрема талон зважування від 27.01.2021р, довідку від 27.01.2021 р., акт № 045340 від 27.01.2021 року та розрахунок № 045340 від 27.01.2021 року плати за проїзд, які були складені працівником Північного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у зв`язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу відповідачем.

Разом з тим, у вказаних документах (довідці про результати здійснення габаритно вагового контролю та акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів) містяться розбіжності, щодо навантаження на осі, а саме, згідно талону про зважування зазначено про зважування транспортного засобу на 5-ти осях (а.с. 28); в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначено тип транспортного засобу на 5-ти осях (5.12) та зазначене навантаження по вазі на 5 осях (а.с. 26), однак в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.01.2021, складеного за наслідком проведеної перевірки зазначено осьові навантаження, виходячи з типу транспортного засобу на 3 осі (а.с. 25).

Крім того, згідно частини 1 статті 218 Господарського кодексу України (далі ГК України), вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання є підставою для господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

За змістом ст. 239 ГК України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: адміністративно-господарський штраф.

Згідно до ч. 12 ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт", державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Закон України "Про автомобільний транспорт" визначає можливість застосування штрафів до осіб, які порушують визначені законодавством вимоги. За своєю правовою природою штраф, який застосовується до автомобільних перевізників відповідно до ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", є адміністративно господарським штрафом, а тому він може бути застосований виключно до суб`єкта господарювання, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності у сфері автомобільного транспорту.

Процедура проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, оформлення результатів рейдової перевірки (перевірки на дорозі) та застосування адміністративно-господарських штрафів визначена Порядком "Про проведення рейдових перевірок", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567, згідно положень якого виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за встановленою формою.

Справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів чи виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Станом на день розгляду справи судом, доказів розгляду компетентним органом Укртрансбезпеки матеріалів про порушення відповідачем вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом та застосування до останнього відповідних адміністративно-господарських санкцій (стягнення штрафу чи винесення припису) позивачем не подано, що свідчить про відсутність факту правопорушення в діях відповідача та не встановлення керівником відповідного органу Укртрансбезпеки відповідних правових підстав для притягнення його до відповідальності.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача плати за перевезення автомобільними дорогами вантажів з перевищенням вагових обмежень (порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт), однак доказів про розгляд у встановленому порядку компетентним органом Укртрансбезпеки матеріалів про порушення відповідачем вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом та, як наслідок, застосування до останнього відповідних адміністративно-господарських санкцій суду не подав, що ставить під сумнів посилання позивача про порушення відповідачем закону та наявність вини останнього у скоєнні правопорушення, зазначеного в обгрунтування заявлених позовних вимог.

Крім того, подані самим позивачем на обгрунтування заявлених позовних вимог докази свідчать про невідповідність результатів проведеної перевірки та результатів здійсненого габаритно-вагового контролю посадовими особами органу Укртрансбезпеки показникам, зазначеним в Акті про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, оформленим за наслідками перевірки, що також свідчить не на користь позивача.

Слід також зазначити, що з матеріалів доданих до позовної заяви вбачається що відповідач є власником транспортного засобу, однак користувачем і перевізником (в розумінні Закону) на час проведення перевірки була інша особа, що робить не можливим покладання на відповідача у даному випадку тягара по сплаті плати за проїзд.

Посилання представника позивача на "людський фактор", як на підставу неналежного оформлення документів зважування та оформлення результатів перевірки, не приймається судом, оскільки не спростовують встановлені судом обставини справи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності свідчать про необгрунтованість заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у позові.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн покладаються на позивача - Державну службу України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 04 грудня 2023 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк