РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2023Справа № 910/12402/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ" М.КИЄВА

до Товариства з обмеженою відповідальністю "К.С.К."ГРУП"

про стягнення 17309,47 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Комунальне підприємство "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ" М.КИЄВА звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "К.С.К."ГРУП" " про стягнення 17309,47 грн. заборгованості, з яких 12108,90 грн основного боргу, 4466,50 грн інфляційні втрати та 734,07 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №1603/21-А від 16.03.2021.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 17.08.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/12402/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.08.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвала суду від 17.08.2023 повернута на адресу суду поштовим відділенням зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17.

Також Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Відповідач не повідомляв суд про зміну адреси місцезнаходження.

В той же час судом встановлено, що 25.08.202 3 у відповідача змінилась адреса.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.08.2023 була направлена судом на нову адресу місцезнаходження відповідача та отримана останнім 09.11.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 246.

Отже, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Судом враховано, що частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на виконання умов договору №1603/21-А від 16.03.2021 надав відповідачу послуги з прибирання на загальну суму 12108,90 грн, на підтвердження чого долучив до матеріалів справи Акти надання послуг № 324 від 30.06.2021 та № 363 від 30.07.2021.

Оскільки, відповідач оплату наданих послуг у строк, встановлений договором, не здійснив, позивач звертався до відповідача з претензіями про порушення умов договору.

Оскільки претензії відповідача залишені без відповіді та задоволення, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 17309,47 грн. заборгованості, з яких 12108,90 грн основного боргу, 4466,50 грн інфляційні втрати та 734,07 грн 3% річних.

Позиція відповідача

Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, не подав.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

16.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "К.С.К."ГРУП" (далі - замовник) та Комунальним підприємством "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ" М.КИЄВА (далі - виконавець) укладено договір №1603/21-А(далі - договір ) відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надати, а замовник зобов`язаний прийняти та оплатити послуги виконавця з прибирання території (далі - послуги).

Згідно з п. 1.2 договору послуги вважаються наданими з моменту підписання Акту прийому-передачі наданих послуг.

Пунктом 2.2.1 договору встановлений обов`язок замовника прийняти і оплатити якісно надані послуги після підписання акту прийому-передачі наданих послуг та у строки, передбачені даним договором.

Відповідно до п. 3.2 договору приймання наданих послуг за обсягом і якістю здійснюється відповідно до Акту прийому-передачі наданих послуг, складеного в двох примірниках по 1 для кожної із сторін.

Замовник у 5-денний термін з моменту отримання від виконавця Акту приймання-передачі наданих послуг, розглядає цей Акт і, в разі відсутності зауважень (заперечень), підписує даний Акт і один примірник повертає виконавцю або складає і направляє (надає) на адресу виконавця мотивовану відмову від його підписання (п. 3.4. договору).

У п. 4.4 договору сторони погодили, що розрахунки проводяться за фактично отримані послуги щомісяця, шляхом оплати замовником вартості послуг протягом 5 банківських днів після дати підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.

Факт виконання договірних зобов`язань виконавцем підтверджується Актом приймання-передачі наданих послуг, завіреним підписами відповідальних осіб та печатками обох сторін (п. 4.6 договору).

Договір набирає чинності з дня підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п.7.1 договору).

Як підтверджено наданими позивачем у матеріали справи копіями Актів надання послуг: № 324 від 30.06.2021 на суму 5912,80 грн та № 363 від 30.07.2021 на суму 6196,10 грн , позивач на виконання умов договору надав відповідачу, а останній прийняв послуги прибирання на загальну суму 12108,90 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем наданих позивачем послуг на суму 12108,90 грн.

Позивач звертався до відповідача з претензіями від 21.02.2022 № 285/20-11, від 02.12.2022 № 1311/20-11, у яких просив сплатити заборгованість в сумі 12108,90 грн.

Листом від 05.07 2023 відповідач повідомив, що роботи по актам № 324 та № 363 не виконувались, тому відповідач відмовляється від підписання актів.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути 12108,90 грн основного боргу.

На підставі ст.625 ЦК України, позивач нарахував 3% річних у сумі 734,07 грн та інфляційні втрати у сумі 4466,50 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Предметом договору про надання послуг є процес надання послуг, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності.

Послуга тісно пов`язана з особою виконавця та процесом вчинення ним певних дій (здійснення діяльності) й навіть невіддільна від них, але все ж таки не збігається з такими діями (діяльністю) й існує як окреме явище - певне нематеріальне благо, що споживається в процесі вчинення відповідних дій (здійснення діяльності) виконавцем.

Згідно із наданих позивачем у матеріали справи Актів надання послуг № 324 від 30.06.2021 та № 363 від 30.07.2021. загальна сума наданих позивачем послуг становить 12108,90 грн.

Зазначені вище акти надання послуг підписані відповідачем без зауважень та заперечень щодо обсягу та суми наданих послуг та скріплені печаткою відповідача.

Підписання відповідачем актів надання послуг, які за умовами договору та у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

При цьому, зазначення відповідачем в лист від 05.07.2023 про відмову від підписання актів не береться судом до уваги та не має жодного правового значення, оскільки така відмова надана з порушенням п. 3.4 договору та після того, як акти фактично були підписані відповідачем без зауважень та заперечень.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на вище наведені норми законодавства, враховуючи погоджені сторонами у п. 4.4. договору строки оплати, оплата вартості послуг мала бути здійснена у такі строки:

- згідно з актом № 324 від 30.06.2021 - у строк до 07.07.2021 включно;

- згідно з актом № 363 від 30.07.2021 - у строк до 06.08.2021 включно.

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, оплату наданих позивачем послуг не здійснив, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем, становить 12108,90 грн.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Встановленими вище обставинами підтверджено обґрунтованість заявлених позивачем вимог. У свою чергу, обставин наведених позивачем у позові відповідач належними доказами не спростував, доказів оплати заборгованості не надав.

Невиконане зобов`язання за договором у сумі 12108,90 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору з оплати за надані послуги у сумі 12108,90 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості у сумі 12108,90 грн.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 734,07 грн та інфляційні втрати у сумі 4466,50 грн, суд зазначає таке.

Пунктом 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та 3 % річних від простроченої суми.

Розрахунок 3% річних є арифметично правильними, здійснений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 734,07 грн суд вважає обґрунтованими.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат судом встановлено, що правильною до стягнення з відповідача є сума інфляційних втрат у розмірі 4 367,37 грн, оскільки позивачем при розрахунку не враховано місяці, у яких мала місце дефляція.

Відтак, позовні вимоги у частині стягнення інфляційних втрат є частково обґрунтованими.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ" М.КИЄВА. а саме в частині стягнення 12108,90 грн основного боргу, 4 367,37 грн інфляційних втрат та 734,07 грн 3% річних.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "К.С.К."ГРУП" (03148, місто Київ, вулиця Кучера Василя, будинок 3, ідентифікаційний код 36126025) на користь Комунального підприємства "ШЛЯХОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНЕ УПРАВЛІННЯ ПО РЕМОНТУ ТА УТРИМАННЮ АВТОМОБІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ТА СПОРУД НА НИХ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ" М.КИЄВА (01010, місто Київ, вулиця Андрія Іванова, будинок 19, ідентифікаційний код 03359115) 12108,90 грн основного боргу, 4 367,37 грн інфляційних втрат, 734,07 грн 3% річних та 2668,63 грн витрат зі сплати судового збору .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 05.12.2023.

Суддя С.О. Турчин