СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/2651/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Стойка О.В., суддя Мартюхіна Н.О. , суддя Попков Д.О.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:

від позивача Романенко О.М. - адвокат; від відповідача . не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м.Харків на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року (повний текст додаткового рішення складено 12.10.2023) у справі №922/2651/23,

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія", м.Київ,

до - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м.Харків,

про - стягнення 36212310,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія»(далі-Позивач) 21.06.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»( далі-Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 36212310,44 грн за договором купівлі-продажу природного газу №GASD-150420-14/12A167-144-20 від 15.04.2020 року, з яких: 25117260,02 грн - заборгованість за спожитий природний газ, 1350159,44 грн - пеня, 1316660,99 грн - 3% річних, 8428229,99 грн - інфляційні втрати, судові витрати у розмірі 543184,66грн. у вигляді сплаченого судового збору, а також витрат на правову допомогу в сумі 83250,00грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.09.2023 року у справі №922/2651/23 в позові відмовлено частково, стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» заборгованість за спожитий природний газ по Договору купівлі-продажу природного газу №GASD-150420-14/12A167-144-20 від 15.04.2020 року у розмірі 25117260,02 грн, пеню у розмірі 1346941,07 грн, 3% річних у розмірі 1316660,99 грн, інфляційні витрати у розмірі 8428229,99 грн, крім того 543137,43 грн судового збору.

Представником Позивача до закінчення судових дебатів у справі заявлено клопотання про подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення.

Судом в судовому засіданні 20.09.2023 оголошено про призначення розгляду питання щодо судових витрат на 03.10.2023 року, встановлено Позивачу строк 5 днів для надання доказів понесених судових витрат.

До господарського суду Харківської області 27.09.2023 року до суду надійшла заява представника Позивача (вх.№26203) про стягнення 83250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу з розрахунком та доказами отриманих послуг.

Відповідач до дня судового засідання з розгляду відповідного питання заперечень з приводу розміру витрат Позивача на правову допомогу не скористався.

Додатковим рішенням господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року у справі №922/2651/23 вищезазначену заяву задоволено частково, Стягнуто з Відповідача на користь Позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 83242,60 грн.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним додатковим судовим рішенням, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, за змістом якої просив означене рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення в даній справі відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Відповідач зазначає, що господарський суд не в повному обсязі з`ясував обставини справи, не врахував, як положення статей 86, 123, 124, 126, 129 ГПК України так і обсяг наданих адвокатом послуг в межах справи №922/2651/23. Зокрема, зазначав, що Позивачем не доведено належними доказами надання правничих послуг саме адвокатом Романенко А.О., а розмір судових витрат відповідно до статті 74 ГПК України не доведений та документально не обґрунтований, що виключає підстави для його задоволення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.10.2023 року, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року у справі №922/2651/23 та встановлено сторонам строк на подання відзиву на апеляційну скаргу, відповідних заяв, клопотань та заперечень в межах даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 року призначено справу № 922/2651/23 до розгляду на 23.11.2023 р. о 10:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 131.

Від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого він заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважаючи, що Відповідачем не надано власного обґрунтованого розрахунку витрат на правову допомогу, а всі докази на підтвердження понесених Позивачем витрат на послуги адвоката наявні в матеріалах справи та є підтвердженими документально.

У судовому засіданні 23.11.2023р. Позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив відмовити у її задоволенні, а додаткове рішення суду першої інстанції просив залишити в силі.

Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю явки представника у судове засідання через участь у іншому судовому засіданні.

Ухвалою колегії суддів, занесеною до протоколу судового засідання від 23.11.2023, на підставі ст. 202 ГПК України відмовлено у задоволенні означеного клопотання, причини неявки, наведені в клопотанні, визнані колегією суддів недоведеними та неповажними, оскільки доказів поважності причин неявки свого представника Відповідачем не надано, крім того, Відповідач є юридичною особою та мав можливість направити іншого представника.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи у відповідній частині, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У позовній заяві, Позивач, з поміж іншого, також просив покласти на Відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу, в порядку п.8 ст. 129 ГПК України, врахувавши, що докази таких витрат будуть надані Позивачем протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.

Відповідно до матеріалів справи, Позивач 27.09.2023 року звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про ухвалення в даній справі додаткового рішення, за змістом якої просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №922/2651/23 про стягнення з Відповідача на користь Позивача понесених останнім витрат на правничу (правову) допомогу в розмірі 83250,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем надано до суду наступні докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу:

- договір про надання юридичних послуг №1/42 від 02.03.2020 року;

- додаткова угода №1 від 31.12.2020 року до договору про надання юридичних послуг №1/42 від 02.03.2020 року;

- додаткова угода №2 від 31.12.2020 року до договору про надання юридичних послуг №1/42 від 02.03.2020 року;

- додаткова угода №ПД/03359500 від 19.05.2023 до договору про надання юридичних послуг №1/42 від 02.03.2020 року;

- наказ №25-ОС від 30.03.2021 про призначення Романенка О.М. на посаду адвоката управління;

- довіреність №265/23 від 29.12.2022 року;

- свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ДН №5753 від 25.03.2020 року видане на підставі рішення Ради адвокатів Донецької області від 26.02.2020 №2;

- акт приймання передачі наданих послуг від 22.09.2023 року;

- звіт про фактично надані послуги від 22.09.2023 року.

Судом першої інстанції встановлено, що між Позивачем та адвокатським об`єднанням «Гарант Груп» в особі керуючого партнера Чишинського Р.В. укладено Договір про надання юридичних послуг №1/42 від 02.03.2020 року, відповідно до якого адвокатське об`єднання виконувало роботи та надавало послуги у обсязі та порядку, встановленому за домовленістю сторін.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод.

Зокрема у пункті 1 Додаткової угоди №ДП/03359500 від 19.05.2023 до Договору сторони узгодили, що надання Виконавцем професійної правничої допомоги полягає у захисті прав та законних інтересів Замовника адвокатами Виконавця на стадії досудового врегулювання спору, а також в місцевому, апеляційному та касаційному господарському суді у зв`язку із неналежним виконанням Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» () грошових зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу №GASD-150420-14/12A167-144-20 від 15.04.2020 року.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 22.09.2023 Адвокатське об`єднання «Гарант Груп» надало, а ТОВ «ЙЕ Енергія» прийняло послуги, загальний обсяг яких складає 27 год. 45 хв. на загальну суму 83250 грн, в тому числі:

- підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних витрат, підготовка розрахунку по заборгованості (10 год., загальна вартість 30000,00 грн);

- підготовка відповіді на відзив (9 год., загальна вартість 27000,00 грн);

- підготовка заперечень на клопотання про зупинення провадження у справі (4 год. 25 хв., загальна вартість 12000,00 грн);

- представництво інтересів у судових засіданнях (4 год., загальна вартість

13000,00грн); - підготовка заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (30 хв., загальна вартість 1500,00 грн).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Доводи апеляційної скарги щодо не підтвердження надання правничих послуг підприємству Позивача спростовуються матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи наявна довіреність (а.с. 73 т. 1) видана ТОВ «Йе Енергія» в особі директора Давиденка М.А. на ім`я Романенко О.М. Романенко О.М. діє на підставі свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю серії ДН №5753 та зарахований до штату Адвокатського об`єднання «Гарант Груп» згідно з наказом №25-ОС від 30.06.2021р. (а.с. 75-76 т.1).

Також змістом ухвал господарського суду Харківської області та поданими в ході розгляду справи документами підтверджується участь адвоката Романенко О.М. у розгляді справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

За умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено (постанова об`єднаної палати КГС ВС від 22.01.2021 №925/1137/19).

В постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18 (провадження № 61-6486св19) зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи викладене, а також обставини справи, зокрема, характер та предмет спору, а також заявлені до стягнення суми за неналежне виконання Відповідачем умов Договору у відношенні до витрат на правову допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням законодавчих критеріїв визначення витрат на професійну правничу допомогу, визначені заявником до стягнення витрати є такими, що відповідають критеріям визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін та є такими, що підтверджені належним чином з наданням відповідних доказів.

В суді першої інстанції Відповідач не надав жодних пояснень, клопотань чи заперечень щодо заяви Позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в межах даної справи до моменту постановлення додаткового рішення суду.

На підставі вищезазначеного, а також враховуючи факт того, що рішенням Господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року позовні вимоги Позивача задоволено частково, колегія суддів вважає обґрунтованим та правомірним висновок суду першої інстанції про часткове задоволення заяви Позивача про ухвалення додаткового рішення та покладення на Відповідача понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 83242,60 грн.

Вищезазначене спростовує доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції положень статей 86, 123, 124, 126, 129 ГПК України та обсягу наданих адвокатом послуг в межах справи №922/2651/23.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи означене додаткове рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази щодо понесених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу, надав таким витратам належну оцінку та прийняв рішення на основі всіх доводів, що були належним чином надані сторонами і підтверджувалися наявними в матеріалах справи доказами.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним означеної заяви Позивача справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги судовою колегією не встановлено, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких підстав додаткове рішення господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року у справі №922/2651/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м.Харків на додаткове рішення господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року у справі №922/2651/23, залишити без задоволення.

Додаткове рішення господарського суду Харківської області від 03.10.2023 року у справі №922/2651/23 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 30.11.2023

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Д.О. Попков