ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" листопада 2023 р. Cправа № 902/540/22

за позовом: Селянсько (Фермерського) господарства "Ольга" (вул. Коцюбинського,17, с. Сокілець, Хмільницького р-ну, Вінницької області, 22142)

до: Козятинської міської ради (вул. Героїв Майдану, 24, м. Козятин, Хмільницького району, Вінницька обл., 22100)

про визнання права постійного користування земельною ділянкою

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Корнійчук С.А., Дробінчук Н.М.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

28.06.2022 селянське (Фермерське) господарство "Ольга" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Козятинської міської ради про визнання права постійного користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 12.07.2022 відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 10.08.2022.

21.07.2022 до суду від Козятинської міської ради надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/5931/22 від 21.07.2022), який долучений судом до матеріалів справи.

04.08.2022 від селянсько (Фермерського) господарства "Ольга" надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/6413/22 від 04.08.2022), яка долучена судом до матеріалів справи.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 12.07.2022 р.

10.08.2022р. представником позивача подана заява про відвід судді, яка була розглянута судом за наслідком якої винесена ухвала якою у задоволенні заяви відмовлено.

Суд зазначає, що представником позивача було подано заяву про забезпечення позову (вх. № канц. 01-48/30/22 від 10.08.2022 р.).

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи та про розгляд клопотання представника позивача про призначення земельно-технічної експертизи яке зазначене в резолютивній частині позовної заяви та призначення до розгляду в судовому засіданні заяви про забезпечення позову на 01.09.2022 р., про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 10.08.2022 повідомлено учасників справи про підготовче засідання у справі на 01.09.2022. Призначено до розгляду заяву Селянсько (Фермерського) господарства "Ольга" про забезпечення позову (вх. № канц. 01-48/30/22 від 10.08.2022 р.) в судовому засіданні, що відбудеться 01.09.2022.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 10.08.2022 р.

В судовому засіданні судом було розглянуто заяву Селянсько (Фермерського) господарства "Ольга" про забезпечення позову (вх. № канц. 01-48/30/22 від 10.08.2022), за наслідками чого було винесено ухвалу, яку долучено до матеріалів справи.

Крім того, в судовому засіданні було розглянуто клопотання представника позивача про призначення земельно-технічної експертизи.

01.09.2022 ухвалою суду клопотання представника позивача селянсько (Фермерського) господарства "Ольга" про призначення земельно-технічної експертизи - задоволено. Призначено у справі № 902/540/22 земельно-технічну експертизу. Проведення судової експертизи доручено Вінницькому НДЕКЦ МВС України. Зупинено провадження у справі.

Матеріали справи супровідним листом були направлені до експертної установи.

До суду 02.10.2023 від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 902/540/22 разом із повідомленням про неможливість проведення судової експертизи від 20.09.2023 № СЕ-19/102-22/14212-ЗТ.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст. 230 ГПК України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.

Ухвалою суду від 11.10.2023 поновлено проводження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26.10.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились представники позивача. Відповідач не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений ухвалою суду від 26.10.2023. Представником позивача подано клопотання про долучення висновку експерта від 19.07.2023 за результатами судової земельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0000287.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 27.10.2023 повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті, що відбудеться 21.11.2023.

На визначену дату судом в судом в судове засідання з`явились представники позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи.

Представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем вказується на протиправній дій Козятинської міської ради, яка здійснена шляхом відведення земельної ділянки, площею 50,0 га, що розташована в с. Сокілець, Козятинського району, Вінницької області (на даний час на території Козятинської міської територіальної громади), яка за доводами позивача перебуває в постійному користуванні СФГ «Ольга», та на якій сформовано 27 земельних ділянок :04:002:0269; :04:002:0280; :04:002:0293; :04:002:0270; :04:002:0278; :04:002:0282; :04:002:0290; :04:002:0272; :04:002:0299; :04:002:0276; :04:002:0273; :04:002:0283; :04:002:0300; :04:002:0277; :04:002:0291; :04:002:0271; :04:002:0289; :04:002:0286; :04:002:0294; :04:002:0288; :04:002:0275; :04:002:0297; :04:002:0287; :04:002:0285; :04:002:0274; :04:002:0284; :04:002:0295, які накладаються поверх існуючої земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні господарства, має площу 50 га, та розташована на території Козятинської міської територіальної громади та без припинення права постійного користування, що призвело до порушення земельного законодавства України. Так, за доводами позивача в зв`язку з тим, що відбулись протиправні дії, які свідчили про спробу «рейдерського» захоплення землі, було подано до правоохоронних органів заяви про вчинення кримінальних правопорушень. В провадженні СВ Відділу поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває на розслідуванні кримінальне провадження, відомості про яке внесене до ЄРДР за №0000287 від 09.07.2021 (об`єднане кримінальне провадження), про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.197-1 ч.1, 364 ч.1, 382 ч.1 (КК України). 24.09.2021 у справі за №133/2339/21 ухвалою слідчої судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області було накладено арешт на земельну ділянку площею 50 га, яка перебуває в постійному користуванні СФГ «Ольга», однак не звертаючи уваги на накладення арешту, земельні ділянки так і формувались, і відбулося формування 27 земельних ділянок.

Позивач стверджує, що при зверненні до Козятинської міської ради 27-ми громадян на затвердження проекту землеустрою щодо відведення їм земельних ділянок, суб`єкт владних повноважень в супереч вимогам земельного законодавства не відмовив їм у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та допустив протиправну бездіяльність. Такі дії відповідача вказують про штучно створені перешкоди СФГ «Ольга» в отриманні відповідного дозволу з метою розробки документації із землеустрою та внесення інформації про земельну ділянку до ДЗК з метою уникнення подібних спроб захоплення земельної ділянки іншими особами.

Козятинська міська рада надала відзив на позов, зі змісту якого слідує наступне: ухвалою слідчої судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 24.09.2021 у справі № 133/2539/21 було накладено арешт на земельну ділянку площею 50 га, в зв`язку з чим Козятинська міська рада не має правових підстав для вчинення будь яких юридично значимих дій відносно вказаної земельної ділянки.

У відповіді на відзив позивачем заперечується доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, поряд з цим доводи позивача зводяться до аналогічних висновків викладених у позовній заяві.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: громадянину ОСОБА_1 було передано в постійне користування земельну ділянку площею 50 га, яка розташована на території с. Сокілець Козятинського району Вінницької області, що підтверджується наявністю Державного акту на право постійного користування землею виданого 21.06.1993, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35.

Після отримання земельної ділянки в постійне користування гр. ОСОБА_1 створив СФГ Ольга, яке зареєстрував у встановленому законом порядку, і після створення СФГ Ольга земельна ділянка перейшла в користування до СФГ Ольга, яке нею користується безперервно по даний час за цільовим призначенням.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер засновник СФГ Ольга ОСОБА_1 ..

Рішенням від 12.11.2012 СФГ Ольга відбулося виключення із членів СФГ Ольга у зв`язку із смертю ОСОБА_1 . У зв`язку із смертю засновника СФГ Ольга відбулися відповідні зміни, з прийняттям відповідних рішень та було викладено статут СФГ Ольга в новій редакції з відповідними змінами.

На підставі наказу Головного управління Держземагентства у Вінницькій області № 67 від 12.08.2013 Про проведення робіт по інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності здійснено відповідну інвентаризацію земель сільськогосподарського призначення та розроблено технічну документацію із землеустрою.

На підставі даного наказу також здійснено інвентаризацію спірної земельної ділянки, яка надавалася у постійне користування гр. ОСОБА_1 , що також підтверджується кадастровим планом земельної ділянки № 20 з технічної документації щодо інвентаризації земель сільськогосподарського призначення.

Територія земельної ділянки площею 50,0 га, яка була надана гр. ОСОБА_1 у постійне користування, станом на 2013 рік не була проінвентаризована та під час інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності за кошти державного бюджету у 2013 році була включена до складу таких земель.

Проінвентаризована площа таких земель була сформована у земельну ділянку площею 60,5818 га і їй було присвоєно кадастровий номер :04:002:0192.

В подальшому дана земельна ділянка перейшла до архівного шару ДЗК у зв`язку з її поділом. Після якого площа земельної ділянки становить 53,58118 га і має кадастровий номером :04:002:0253. Окреслені межі цієї ділянки відповідно до умовних позначень на картографічному матеріалі проекту формування території і встановлення меж Сокілецької сільської ради народних депутатів Козятинського району Вінницької області (1995) та плану землекористування колективного сільськогосподарського підприємства Сигнал с. Сигнал Козятинського району Вінницької області орієнтовно включають такі території: 50,0 га - гр. ОСОБА_1 ; 3,0 га - городи та 0,5818 га -пасовище.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, при виникненні необхідності сформувати земельну ділянку та внести інформацію про неї до ДЗК, яка перебуває в постійному користуванні СФГ Ольга було встановлено, що поверх існуючої земельної ділянки, яка перебуває в користуванні у вказаного СФГ Ольга має місце накладання іншої земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :04:002:0253, та площу: 53,9818 га та значиться в ДЗК як землі запасу (16:00 код за цільовим призначенням), тобто такі землі які не наданні у власність або користування.

Листом від 06.08.2020 №2-К-276/0-1264/6-20 Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило позивача, що відповідно до матеріалів технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності на території Сокілецької сільської ради Козятинського району Вінницької області (розробленої ДП Вінницьким НДПІ в 2013 році) зазначена земельна ділянка була проінвентаризована та визначена, як землі сільськогосподарського призначення (код цільового призначення 01 землі сільськогосподарського призначення), площею 60,5818 га з кадастровим номером :04:002:0192.

В результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0192 була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :04:002:0253 (код цільового призначення 16.00 землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)), площею 53,9818 га, з кадастровим номером :04:002:0253 в складі якої перебуває запитувана земельна ділянка.

Порушення прав та інтересів позивача, а саме, позбавлення можливості внести інформацію до ДЗК відносно земельної ділянки, яка перебуває у нього у постійному користуванні, через накладання іншої земельної ділянки, яка сформована в порушення вимог закону, стало підставою звернення до суду з позовними вимогами про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0253, яка розташована на території с. Сокілець Козятинського району Вінницької області, та має площу: 53,9818 га та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0253 та перенести відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0253 до архівного шару Національної кадастрової системи України, що були предметом розгляду господарської справи № 902/114/21 за позовом: Селянського (Фермерського) господарства "Ольга» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Де за наслідками розгляду справи винесено рішення 22.04.2021, яким позов задовольнити повністю та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0253, яка розташована на території с. Сокілець Козятинського району Вінницької області та має площу: 53,9818 га. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером: :04:002:0253 та перенести відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0253 до архівного шару Національної кадастрової системи України. Рішення суду набуло законної сили.

Судом встановлено, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області вказане рішення суду було виконано добровільно, про що було Листом від 09.06.2021 № 0-2-0.6.-5559/2-21 повідомлено про виконання рішення суду зі змісту якого слідує, що на виконання вищевказаного рішення Господарського суду Вінницької області 01.06.2021 кадастровим реєстратором відділу у Козятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відомості про земельну ділянку площею 53,9818 га, кадастровий номер::04:002:0253 були перенесені до архівного шару Національної кадастрової системи України.

Як слідує з матеріалів справи, СФГ «Ольга» неодноразово зверталась до Козятинської міської ради Вінницької області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка перебуває в постійному користуванні в господарстві.

З матеріалів справи слідує, що Козятинська міська рада надавали відповіді на вказані звернення, а саме: на звернення від 01.06.2021 № б/н було надано відповідь, де зокрема вказано, що у даному випадку правова позиція клопотання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) полягає у реалізації фермерським господарством СФГ «Ольга» права постійного користування, яке належало (фізичній особі, що суперечить правовим підставам врегульованим зазначеною вище нормою спеціального законодавства і контексті визначеного кола осіб права постійного користування, встановленого частиною 2 статті 92 Земельного кодексу України;

на клопотання № 1159/21 від 02.03.2021 було надано відповідь наступного змісту: відповідно до наданої відділом у Козятинському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області відповіді за №0-2-0.23-50/107-21 від 02.04.2021 року на картографічних матеріалах проекту формування території і встановлення меж Сокілецької сільської ради народних депутатів Козятинського району Вінницької області (1995) та плану землекористування колективного сільськогосподарського підприємства «Сигнал» с. Сигнал Козятинського району Вінницької області в межах земельної ділянки з кадастровий номер :04:002:0253 розташовані такі контури: 50,0 га селянське (фермерське) господарство Майструка М. Я., 3,0 га - городи, 0,5818 га - пасовище.

Земельна ділянка площею 50,0 га на території Сокілецької сільської ради була надана в постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства фізичній особі - ОСОБА_1 , відповідно до запису про реєстрацію державного акта на право постійного користування землею за №35 від 21.06.1993 року. Відомості про правові підстави належності цієї ділянки юридичній особі СФГ «Ольга» - відсутні.

В системі електронного документообігу від 09.02.2021 року за № 28- 385/0/65-21 зареєстрована позовна заява про скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування запису у Поземельній книзі про реєстрацію земельної ділянки за позовом СФГ «Ольга» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Тому клопотання не може бути розглянуте на розгляді чергової сесії у зв`язку із тим, що сказане питання знаходиться в судовому розгляді.

Судом встановлено, що СФГ «Ольга» зверталась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Козятинської міської ради з позовом про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначала, що вважає, протиправною бездіяльність відповідача щодо не прийняття по суті рішення у формі розпорядчого документа за результатами розгляду його клопотання про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, у зв`язку із чим, звернувся з цим позовом до суду.

21.09.2021 у справі №120/6193/21-а рішенням Вінницького окружного адміністративного суду позов було задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Козятинської міської ради Вінницької області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду клопотання Селянського (фермерського) господарства "Ольга" від 01.03.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Зобов`язано Козятинську міську раду Вінницької області повторно розглянути клопотання Селянського (фермерського) господарства "Ольга" від 01.03.2021 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), з урахуванням висновків суду за результатами розгляду цієї справи.

На виконання даного рішення 25.10.2021 видано виконавчий лист.

Матеріалами справи стверджується, що на даний час рішення суду знаходиться на виконанні, в межах виконавчого провадження ВП № 67398707 у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Поряд з цим, позивачем стверджується, що ФОП Лущик Дмитром Олександровичем було сформовано 27 земельних ділянок з кадастровими номерами::04:002:0269; :04:002:0280; :04:002:0293; :04:002:0270; :04:002:0278; :04:002:0282; :04:002:0290; :04:002:0272; :04:002:0299; :04:002:0276; :04:002:0273; :04:002:0283; :04:002:0300; :04:002:0277; :04:002:0291; :04:002:0271; :04:002:0289; :04:002:0286; :04:002:0294; :04:002:0288; :04:002:0275; :04:002:0297; :04:002:0287; :04:002:0285; :04:002:0274; :04:002:0284; :04:002:0295, які накладаються поверх існуючої земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні господарства, має площу 50 га, та розташована на території Козятинської міської територіальної громади, та без припинення права постійного користування, що призвело до порушення земельного законодавства України.

З огляду на що ухвалою суду від 01.09.2022 клопотання представника позивача селянсько (Фермерського) господарства "Ольга» про призначення земельно-технічної експертизи - задоволено. Призначено у справі № 902/540/22 земельно-технічну експертизу. Проведення судової експертизи доручено Вінницькому НДЕКЦ МВС України. На розгляд земельно-технічної експертизи поставлено наступні питання: Чи має місце накладання земельних ділянок, які мають кадастрові номера: :04:002:0269; :04:002:0280; :04:002:0293; :04:002:0270; :04:002:0278; :04:002:0282; :04:002:0290; :04:002:0272; :04:002:0299; :04:002:0276; :04:002:0273; :04:002:0283; :04:002:0300; :04:002:0277; :04:002:0291; :04:002:0271; :04:002:0289; :04:002:0286; :04:002:0294; :04:002:0288; :04:002:0275; :04:002:0297; :04:002:0287; :04:002:0285; :04:002:0274; :04:002:0284; :04:002:0295, які розташовані на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області (Козятинської міської територіальної громади) та земельну ділянку, яка має площу: 50 га, розташована на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області (Козятинська міська територіальна громада), право постійного користування якою підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, виданого 21.06.1993 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35, який було видано на ім`я гр. ОСОБА_1 , відповідно до правовстановлювальних документів, документації із землеустрою, тощо на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів?-Чи відповідає фактичний порядок користування СФГ Ольга земельною ділянкою, яка має площу: 50 га, яка розташована на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області, право постійного користування якою підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, виданого 21.06.1993 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35, який було видано на ім`я гр. ОСОБА_1 , правовстановлюючому документу на дану земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування? Чи відповідає розроблений проект землеустрою на земельні ділянки, які мають кадастрові номера: :04:002:0269; :04:002:0280; :04:002:0293; :04:002:0270; :04:002:0278; :04:002:0282; :04:002:0290; :04:002:0272; :04:002:0299; :04:002:0276; :04:002:0273; :04:002:0283; :04:002:0300; :04:002:0277; :04:002:0291; :04:002:0271; :04:002:0289; :04:002:0286; :04:002:0294; :04:002:0288; :04:002:0275; :04:002:0297; :04:002:0287; :04:002:0285; :04:002:0274; :04:002:0284; :04:002:0295 вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності? Провадження у справі зупинити до отримання висновку судової експертизи.

Як слідує з матеріалів справи, 02.10.2023 від Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру надійшло повідомлення за підписом заступника директора Олександра Сьомченкова, про неможливість проведення судової експертизи з огляду на наступне: 04.11.2022 на адресу Вінницького НДЕКЦ МВС із Господарського суду Вінницькій області судді Яремчука Ю.О. із супровідним листом від 03.11.2022 №902/540/22/1580/22 надійшла копія ухвали Господарського суду Вінницької області по справі №902/540/22 від 18.10.2022 на 3 арк. та справа №902/540/22 в 1 - му томі на 187 арк. Клопотання експерта про надання додаткових матеріалів станом на 20.09.2023 не задоволено, у зв`язку з ненаданням на дослідження запитуваних матеріалів, а саме: - оригіналу або завірену якісну копію Державного акта на право користування землею від 21.06.1993 року (на АЗ (А4) форматі паперу) зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35 на земельну ділянку площею 50 га на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області, яку було надано в користування гр. ОСОБА_1 ; оригіналу або завірену якісну копію документацію із землеустрою з наявними відомостями про координати поворотних точок меж (в система координат 1963 року) земельної ділянки площею 50 га на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області на підставі якої було сформовано земельну ділянку та виготовлено Державний акт на право користування землею від 21.06.1993 року зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35, передана в користування громадянину ОСОБА_1 .

Графічні матеріали: планово-картографічні матеріали проекту формування території і встановлення меж Сокілецької сільської ради народних депутатів Козятинського району Вінницької області (1995 року) з позначенням окреслених контурів по периметру земельної ділянки площею 50 га, яку було надано в користування гр. ОСОБА_1 на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області; - план землекористування КСП «Сигнал» с. Сигнал Козятинського району Вінницької області з позначенням окреслених контурів по периметру земельної ділянки площею 50 га, яку було надано в користування гр. ОСОБА_1 , все обов`язково надати в паперовому та в електронному вигляді в програмному комплексі «Digitals» в системі координат 1963 року на технічному носії - СО, DVD); електронний документ (обмінний файл) у форматі ХМL в системі координат 1963 року (на технічному носії-CD,DVD) на земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:002:0293,521487200:04:002:0282,:04:002:0300,:04:002:0299,:04:002:0283,:04:002:0291,:04:002:0280,:04:002:0278,:04:002:0272,:04:002:0297,:04:002:0237,:04:002:0277,:04:002:0289,:04:002:0269,:04:002:0270,:04:002:0290,:04:002:0299,:04:002:0276,:04:002:0300,:04:002:0271,:04:002:0294,:04:002:0297,:04:002:0274,:04:002:0288,:04:002:0287,:04:002:0284,:04:002:0293,:04:002:0282,:04:002:0300,:04:002:0299,521487200:04:002:0283,:04:002:0291,:04:002:0286,:04:002:0275,:04:002:0285,:04:002:0295,:04:002:0269,:04:002:0270,:04:002:0290, :04:002:0299,:04:002:0276,:04:002:0300,:04:002:0271,:04:002:0294,:04:002:0297,:04:002:0274,:04:002:0286, :04:002:0275, :04:002:0285, :04:002:0295 для ведення особистого селянського господарства на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області (Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області); оригінали або завірені якісні копії поземельних книг відкритих на момент реєстрації земельних ділянок кадастрові номера::04:002:0280,:04:002:0278,:04:002:0272,:04:002:0297,:04:002:0237,:04:002:0277,:04:002:0289,:04:002:0288,:04:002:0287,:04:002:0284, кадастрі України (Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області); надати у паперовому вигляді оригінал або належним чином завірену копію першого примірника «Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам (27 громадянам) із земель комунальної власності сільськогосподарського призначення на території Сокілецької сільської ради (Козятинської міської ради Хмільницького району, за межами населеного пункту Вінницької області, с. Сокілець) Козятинського району Вінницької області на підставі якої здійснювалася державна реєстрація земельних ділянок, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж); правовстановлюючі документи (інформаційні довідки) на земельну ділянку площею 50 га розташованої на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області, яка перебуває в користуванні СФГ «Ольга»; планово-картографічні матеріали з позначенням окреслених контурів по периметру земельної ділянки площею 50 га, яка перебуває в користуванні СФГ «Ольга» на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області та обов`язково все надати в електронному вигляді в програмному комплексі «Digitals» в системі координат 1963 року на технічному носії СD DVD;

Після надання усіх вищевикладених матеріалів необхідно виконати топографо-геодезичні роботи (в системі координат 1963 року) по визначенню координат крайніх поворотних точок меж земельної ділянки площею 50 га розташованої на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області якою користується СФГ «Ольга» по її фактичному користуванню на теперішні час та результати надати в програмному комплексі «Digitals» на технічному носії - СD DVD з обов`язковим складанням кадастрового плану сертифікованим інженером-геодезистом.

Враховуючи те, що судовому експерту не надано вихідних даних, необхідних для проведення дорученої судової земельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою, надати відповідь на поставлені ухвалою запитання не є можливим.

Поряд з цим, судом встановлено, що в провадженні СВ Відділу поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебуває на розслідуванні кримінальне провадження, відомості про яке внесене до ЄРДР за №0000287 від 09.07.2021 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.ст.197-1 ч.1, 364 ч.1, 382 ч.1 КК України.

15.07.2021 Козятинським відділом Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області за зверненням адвоката Корнійчука С. А. в інтересах СФГ «Ольга» було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 от, 197-1 КК України.

Згідно звернення представника СФГ «Ольга», фізична особа-підприємець Лущик Дмитро Олександрович, який здійснює діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії та технічного консультування у цих сферах, а також діяльність у сфері прав, всупереч вимогам п. 4 ч. 6 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» сформував шість нових земельних ділянок загальною площею 11,4068 га в межах ділянки, яка перебуває в користуванні СФГ «Ольга» () без наявності нотаріальної згоди землекористувача. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_2 змінено конфігурацію, розмір та межі земельної ділянки, яка перебувала у користуванні СФГ «Ольга», що призвело до позбавлення законного володільця речових прав на користування земельною ділянкою.

25.08.2021 Козятинським відділом Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області кримінальні провадження за № 0000287 та № 0000032 об`єднано в одне загальне та направлено до СВ ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області для подальшого досудового розслідування.

24.09.2021 у справі за №133/2339/21 ухвалою слідчої судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області було накладено арешт на земельну ділянку площею 50 га, яка перебуває в постійному користуванні СФГ «Ольга».

В ході досудового розслідування представник СФГ «Ольга» адвокат Корнійчук Сергій Анатолійович звернувся з клопотанням про призначення земельно-технічної експертизи та на вирішення якої поставити наступні запитання: чи місце накладення земельних ділянок, які мають кадастрові номери::04:002:0293::04:002:0282;:04:002:0299;:04:002:0283;:04:002:0291;:04:002:0286;:04:002:0275;:04:002:0285;:04:002:7200:04:002:0269;:04:002:0270;:04:002:0290;:04:002:0276;:04:002:0300;:04:002:0271;:04:002:0294;:04:002:0297;:04:002:0274;:04:002:0280;:04:002:0278;:04:002:0272;:04:002:0273;:04:002:0277;:04:002:0289;:04:002:0288;:04:002:0287; :04:002:0284 які розташовані на території села Сокілець Хмільницького району Вінницької області та земельну ділянку, яка мас площу: 50 га, розташована на території села Сокілець Хмільницького районну Вінницької області право постійного користування якою підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, виданого 21.06.1993 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 35, який було видано на ім`я гр. ОСОБА_1 , відповідно до правовстановлюючих документів, документації із землеустрою, тощо на ці земельні ділянки та вимог нормативно-правових актів? Чи відповідає фактичний порядок користування СФГ «Ольга» земельною ділянкою, яка має площу 50 га, яка розташована на території села Сокілець Хмільницького районну Вінницької області, право постійного користування, якою підтверджується Державним актом на право постійного користування землею, виданого 21.06.1993 року, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 35, який було видано на ім`я гр. ОСОБА_1 , правовстановлюючому документу на дану земельну ділянку та вимогам нормативно-правових актів з питань землеустрою та землекористування?

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду від 01 травня 2022 року СВ ВП № 2 Хмільницького РВИ було зобов`язано призначити земельно-технічну експертизу у вказаному кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, з метою повного, об`єктивного та всебічного проведення досудового розслідування, прийняття законного рішення по матеріалах кримінального провадження, для вирішення якої необхідні спеціальні знання, а тому керуючись ст. сі. 110, 242, 243 КПК України призначено судову земельно - технічну експертизу у кримінальному провадженні № 00002 від 09.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. І ст. 364, ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Проведення даної експертизи доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України, що за адресою: вул. Порика, 8, м. Вінниця.

Згідно висновку експерта №CE -19/102-22/6465 ЗТ від 19.07.2023 - на підставі проведеного дослідження з врахуванням вимог земельного законодавства в сфері землекористування, картографії та кадастру встановлено, що земельні ділянки кадастрові номера: :04:002:0293; :04:002:0282;:04:002:0299;:04:002:0283;:04:002:0291;:04:002:0286;:04:002:0275;:04:002:0285;:04:002:0295;:04:002:0269;:04:002:0270;:04:002:0290;:04:002:0276;:04:002:0300;:04:002:0271;:04:002:0294;:04:002:0297;:04:002:0274::04:002:0280;:04:002:0278;:04:002:0272;:04:002:0273;:04:002:0277;:04:002:0289;:04:002:0288;:04:002:0287;:04:002:0284 для ведення особистого селянського господарства розташовані на території Сокілецької сільської рада за межами с. Сокілець Козятинського району Вінницької області майже повністю накладаються на земельну ділянку площею 50,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства згідно Державного акта на право постійного користування виданого 21.06.1993 ОСОБА_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів направо постійного користування землею за № 35 на території Сокілецької сільської ради за межами село Сокілець Козятинського району Вінницької області, що графічно відображено па Схематичному плані № 6 в Додатку 7, який додається до висновку експерта.

На підставі проведеного дослідження з врахуванням вимог земельного законодавства в сфері землекористування, картографії та кадастру встановлено що фактичний порядок користування земельною ділянкою, якою користується СФГ «Ольга» на території Сокілецької сільської ради за межами села Сокілець Козятинського району Вінницької області частково відповідає земельній ділянці згідно Державного акта на право постійного користування землею, виданого гр. ОСОБА_1 зареєстрованого в Князі записів державних актів на право постійного користувача землею за № 35 розташованої на території Сокілецької сільської ради за межами с. Сокілець Козятинського району Вінницької області, що графічно відображено на Схематичному плані меж 7 в Додатку 8, який додається до висновку експерта.

За результатами розгляду справи справи суд дійшов наступних висновків.

Предметом позову у цій справі є визнання за СФГ «Ольга» права постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га в межах згідно з планом, розташованою на території села Сокілець, Козятинського району, Вінницької області, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана засновнику СФГ «Ольга» ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія від 21.06.1993, зареєстрованого в Князі записів державних актів на право постійного користувача землею за № 35 на підставі рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання Козятинської районної ради від 10.12.1993.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Частинами 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 1 статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 126 цього Кодексу передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до статей 152, 155 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування,а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Щодо переходу права постійного користування земельними ділянками.

Згідно із ч. 1 ст. 51 ЗК України (у редакції, яка діяла на момент створення СФГ «Ольга») громадяни, які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство (включаючи й тих, хто переїздить з іншої місцевості), для одержання земельної ділянки у власність або користування подають до сільської, селищної, міської, районної Ради народних депутатів за місцем розташування земельної ділянки заяву, яку підписує голова створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до ст. 7 ЗК України (у редакції на момент створення СФГ "Ольга") користування землею може бути постійним або тимчасовим. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЗК України (у редакції від 15.01.1993 року, на момент створення СФГ "Ольга") право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

З наведеного нормативного регулювання вбачається, що на момент надання земельної ділянки 50,00 га, земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення СФГ надавалась не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 року № 2009-XII Про селянське (фермерське) господарство (у редакції Закону від 23.07.1993 року; втратив чинність 29.07.2003 року - з моменту набрання чинності Законом України від 19.06.2003 року № 973-IV Про фермерське господарство) після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку.

Для державної реєстрації селянського (фермерського) господарства до відповідної Ради народних депутатів подається заява, статут, якщо це необхідно для створюваної організаційної форми підприємництва, список осіб, які виявили бажання створити його (із зазначенням прізвища, імені та по батькові голови), і документ про внесення плати за державну реєстрацію.

Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Чинним на момент створення законодавства СФГ «Ольга», було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності СФГ як юридичної особи. Водночас, одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення СФГ, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації СФГ. Тобто, закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку надану йому в користування для ведення СФГ без створення такого СФГ.

19.06.2003 року було прийнято новий Закон України № 937-IV Про фермерське господарство (далі - Закон № 937-IV), яким Закон України Про селянське (фермерське) господарство № 2009-XII визнано таким, що втратив чинність.

У ст. 1 Закону № 937-IV вказано, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7 Закону № 937-IV право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою (ст. 8 Закону № 937-IV).

Отже, й на сьогодні можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Фермерське господарство (у будь-якій його формі) ініціюється для подальшої діяльності з виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, з метою отримання прибутку, що відповідає наведеному у статті 42 Господарського кодексу України визначенню підприємництва як самостійної, ініціативної, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Формування програми діяльності, залучення матеріально-технічних, фінансових та інші види ресурсів, використання яких не обмежено законом, є складовими елементами здійснення підприємницької діяльності в розумінні статті 44 Господарського кодексу України. При цьому можливість реалізації громадянином права на здійснення підприємницької діяльності у вигляді фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) громадянину земельних ділянок відповідного цільового призначення.

Ураховуючи законодавчі обмеження у використанні земельної ділянки іншим чином, ніж це передбачено її цільовим призначенням, а також правові наслідки використання чи невикористання земельної ділянки не за її цільовим призначенням, надана громадянину у встановленому порядку для ведення фермерського господарства земельна ділянка в силу свого правового режиму є такою, що використовується виключно для здійснення підприємницької діяльності, а не для задоволення особистих потреб. Суб`єктом такого використання може бути особа - суб`єкт господарювання за статтею 55 Господарського кодексу України.

Вищевказані правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі № 320/5724/17 та від 23.06.2020 року у справі № 922/989/18.

З аналізу приписів ст. 1, 5, 7, 8 Закону № 937-IV можна зробити висновок, що після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства.

Верховний Суд України, застосовуючи приписи статей 9, 11, 14, 16, 17, 18 Закону України Про селянське (фермерське) господарство № 2009-XII, який був чинним до 29 липня 2003 року, та статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону № 937-IV, який набрав чинності 29 липня 2003 року, вважав, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство з дати державної реєстрації набуває статусу юридичної особи, та з цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась (див. ухвали Верховного Суду України від 24 жовтня 2007 року у справі № 6-20859св07, від 10 жовтня 2007 року у справі № 6-14879св07, від 30 січня 2008 року у справі № 6-20275св07).

Така практика застосування норм права щодо фактичної заміни у правовідносинах користування земельними ділянками орендаря й переходу обов`язків землекористувача земельних ділянок до фермерського господарства з дня його державної реєстрації є сталою та підтримується Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із ч. 1 ст. 92 ЗК України (у редакції від 2009 року, на момент смерті гр. ОСОБА_1 ) право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності.

З наведеного вбачається, що на момент смерті ОСОБА_1 право громадян та приватних юридичних осіб на використання земельних ділянок на підставі права постійного користування законодавством не передбачено.

Пунктом 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України (у редакції на момент смерті гр. ОСОБА_1 ), який діяв з 01.01.2002 року (момент набрання чинності названим Земельним кодексом України), яким було встановлено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Проте Конституційний Суд України Рішенням N 5-рп/2005 від 22 вересня 2005 року визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення пункту 6 розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Таким чином, громадяни та юридичні особи, які до 01 січня 2002 року отримали у постійне користування земельні ділянки, правомочні використовувати отримані раніше земельні ділянки на підставі цього правового титулу без обов`язкового переоформлення права постійного користування на право власності на землю чи на право оренди землі.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі № 615/2197/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18).

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з певних підстав, закріплених у законодавстві.

У п. 7.27 постанови від 05.11.2019 року у справі № 906/392/18 (провадження № 12-57гс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених у статті 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Так, статтею 141 Земельного кодексу України (у редакції на момент смерті гр. ОСОБА_1 ) передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

З викладеного вбачається, що підставою припинення права постійного користування земельною ділянкою, наданою громадянину для ведення фермерського господарства є припинення діяльності такої юридичної особи як селянське (фермерське) господарство (фермерське господарство). У земельному законодавстві (яке діяло з 01 січня 2002 року й до сьогодні) така підстава припинення права постійного користування фермерським господарством земельною ділянкою свого засновника як смерть громадянина - засновника СФГ відсутня.

Адже правове становище СФГ як юридичної особи та суб`єкта господарювання, в тому числі його майнова основа, повинні залишатися стабільними незалежно від припинення участі в його діяльності засновника такого господарства як в силу об`єктивних причин (смерті, хвороби тощо), так і на підставі вільного волевиявлення при виході зі складу фермерського господарства.

Таким чином, одержання громадянином - засновником правовстановлюючого документа на право власності чи користування земельною ділянкою для ведення СФГ є необхідною передумовою державної реєстрації та набуття СФГ правосуб`єктності як юридичної особи.

Підставою припинення права користування земельною ділянкою, яка була отримана громадянином для ведення СФГ і подальшої державної реєстрації СФГ як юридичної особи, виступає припинення діяльності відповідного фермерського господарства.

Звідси у разі смерті громадянина - засновника СФГ відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки, яка була надана засновнику саме для ведення фермерського господарства, зберігаються за цією юридичною особою до часу припинення діяльності фермерського господарства у встановленому порядку.

Натомість Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, розглядаючи справу в подібних правовідносинах, у своїй постанові від 18 березня 2019 року у справі № 922/3312/17 зазначив, що єдиним належним і допустимим доказом належності спірної земельної ділянки тій чи іншій особі є наявність правовстановлюючого документа.

Велика Палата Верховного Суду не погодилась з цими правовими висновками, викладеними в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 922/3312/17, у зв`язку з чим вважає за необхідне відступити від них та зазначає, що з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки його засновника.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові послався на правові позиції, викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 922/2103/17 та у постановах Верховного Суду України від 23 листопада 2016 року у справі № 657/731/14-ц, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-3113цс15 та від 05 жовтня 2016 року у справі № 6-2329цс16, згідно із якими право користування земельною ділянкою, що виникло в особи лише на підставі державного акта, припиняється зі смертю особи, якій належало таке право і не входить до складу спадщини.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду відступила від цієї правової позиції та зазначила, що у разі смерті громадянина - засновника селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) право постійного користування земельною ділянкою, наданою для ведення фермерського господарства його засновнику, не припиняється зі смертю цієї особи, а зберігається за фермерським господарством до якого воно перейшло після створення фермерського господарства. Звідси право постійного користування земельною ділянкою саме через перехід його до селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) не входить до складу спадщини. Спадкувати можна права померлого засновника (члена) щодо селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), а не земельну ділянку, яка перебуває в користуванні такого господарства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18).

Як встановлено судом вище, право постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га в межах згідно з планом, розташованою на території села Сокілець, Козятинського району, Вінницької області, призначеної для ведення селянського (фермерського) господарства, яка була надана засновнику СФГ «Ольга» ОСОБА_1 відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серія від 21.06.1993 на підставі рішення тринадцятої сесії двадцять першого скликання Козятинської районної ради від 10.12.1993.

Після отримання громадянином - засновником Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, останнім засновано СФГ «Ольга», яке зареєстроване як юридична особа.

Тобто у правовідносинах користування спірною земельною ділянкою з дня державної реєстрації СФГ воно набуло права та обов`язки землекористувача (близький за змістом правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 348/992/16-ц (провадження № 14-5цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 474/100/16-ц (провадження № 14-161цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 704/26/17-ц (провадження № 14-495цс18), від 13 лютого 2019 року у справі №666/1188/16-ц (провадження № 14-629цс18) та від 23.06.2020 року № 922/989/18.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зі смертю громадянина, якому спірна земельна ділянка була надана на праві постійного користування згідно з Державним актом на право постійного користування землею, таке право не є таким, що припинилось (постанова ВП ВС від 23.06.2020 по справі № 922/989/18 (№ 12-205гс19)).

Передбачені законом особливості надання фізичній особі земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства підтверджують те, що таку ділянку можна було безоплатно отримати лише для створення відповідного господарства, після чого її використання можливе було тільки для ведення селянського (фермерського) господарства, тобто для вироблення, переробки та реалізації товарної сільськогосподарської продукції (частина перша статті 2 Закону № 2009-XII). Таку діяльність здійснює саме селянське (фермерське) господарство, а не його засновник. Іншими словами, після набуття засновником селянського (фермерського) господарства права постійного користування земельною ділянкою для ведення такого господарства та проведення державної реєстрації останнього постійним користувачем зазначеної ділянки стає селянське (фермерське) господарство (цей висновок не стосується права довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, наданою для ведення такого господарства; оскільки таке право є успадковуваним, тобто передається у спадщину, то воно залишається у володінні фізичної особи і після створення селянського (фермерського) господарства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2019 року у справі № 368/54/17 та від 23.06.2020 у справі № 179/1043/16-ц).

Ураховуючи наведене, з моменту створення СФГ «Ольга» відбулася фактична заміна постійного землекористувача, і обов`язки останнього перейшли до селянського (фермерського) господарства з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства за його засновником не змінює вказаний висновок, оскільки, після державної реєстрації такого господарства саме воно як суб`єкт підприємницької діяльності могло використовувати відповідну ділянку за її цільовим призначенням, тобто бути постійним користувачем. Відповідно з часу державної реєстрації цього господарства воно повноважне зареєструвати за собою право постійного користування земельною ділянкою, яку раніше для ведення селянського (фермерського) господарства отримав його засновник. Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, сформульованими у постанові від 10 квітня 2019 року (пункти 23-29) й ухвалі від 13 листопада 2019 року (пункти 17-18) у справі № 275/82/18, а також у постанові від 1 квітня 2020 року у справі № 320/5724/17 (пункти 6.24-6.29) щодо належності права на продовження договірних відносин з користування земельною ділянкою для ведення фермерського господарства саме такому господарству, а не його засновникові.

Отже, право постійного користування земельною ділянкою зберігається за СФГ "Ольга" до моменту ліквідації такої юридичної особи.

Статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону.

Успадкування землі і майна селянського (фермерського) господарства здійснюється відповідно до земельного та цивільного законодавства України (стаття 19 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство").

Статті 27 і 114 Земельного кодексу Української PCP від 18.12.1990, а також стаття 141 Земельного кодексу України від 25.10.2001 не передбачали припинення права постійного користування земельною ділянкою внаслідок смерті особи, тому право постійного користування (на підставі відповідного державного акта) земельною ділянкою не припиняється зі смертю особи, якій було надане таке право, незалежно від цільового призначення відповідної ділянки.

За змістом системного тлумачення статей 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство", статей 1, 5, 7, 8 і 12 Закону України "Про фермерське господарство", статей 7, 27, 38, 50 і 51 Земельного кодексу Української PCP від 18.12.1990, статей 31, 92 Земельного кодексу України від 25.10.2001 після отримання у постійне користування земельної ділянки, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства, та проведення державної реєстрації такого господарства постійним користувачем цієї ділянки є відповідне господарство, а не громадянин, якому вона надавалась. Тому у такій ситуації зазначене право не може бути об`єктом спадкування, а постійним користувачем вказаної ділянки після смерті засновника залишається селянське (фермерське) господарство. Натомість право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, наданою для ведення селянського (фермерського) господарства, за змістом приписів статті 6 Земельного кодексу Української PCP від 18.12.1990 у редакції, чинній до 16.05.1992, могло належати лише фізичній особі та згідно з частиною 1 статті 55 цього кодексу у тій же редакції було об`єктом спадкування у випадку смерті громадянина, який вів селянське (фермерське) господарство. Тому таке право зі створенням селянського (фермерського) господарства до останнього не переходило.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про фермерське господарство" майно фермерського господарства належить йому на праві власності. Фермерське господарство як цілісний майновий комплекс включає майно, передане до складеного капіталу, не розподілений прибуток, майнові та інші зобов`язання (частина 1 статті 22 цього Закону). Успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону (частина 1 статті 23 цього ж Закону).

Отже, ураховуючи наведене, у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). За наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його засновником, членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі.

Земельна ділянка яка раніше передана Державою у постійне користування засновнику СФГ як фізичній особі з метою подальшого створення фермерського господарства, у випадку смерті такої особи, не є об`єктом спадкування, а може слугувати лише як об`єкт права постійного користування землею яке зберігається саме за юридичною особою - селянським (фермерським) господарством.

Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічних правових висновків в у справі № 922/989/18 ( провадження № 12- 205гс19 ) від 23.06.2020 та у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20) від 23.06.2020.

Поряд з цим, СФГ «Ольга» як доказ у справі надала висновок експерта (земельно - технічна експертиза) Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № СЕ-19/102-22/6465-ЗТ від 19.07.2023, який було здійснено в межах кримінального провадження № 00002 від 09.07.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. І сі. 364, ч. 1 ст. 197-1 КК України.

Як уже вказувалось судом, згідно висновку експерта №CE-19/102-22/6465 ЗТ від 19.07.2023 - на підставі проведеного дослідження з врахуванням вимог земельного законодавства в сфері землекористування, картографії та кадастру встановлено, що земельні ділянки кадастрові номера: :04:002:0293; :04:002:0282;:04:002:0299;:04:002:0283;:04:002:0291;:04:002:0286;:04:002:0275;:04:002:0285;:04:002:0295;:04:002:0269;:04:002:0270;:04:002:0290;:04:002:0276;:04:002:0300;:04:002:0271;:04:002:0294;:04:002:0297;:04:002:0274::04:002:0280;:04:002:0278;:04:002:0272;:04:002:0273;:04:002:0277;:04:002:0289;:04:002:0288;:04:002:0287;:04:002:0284 для ведення особистого селянського господарства розташовані на території Сокілецької сільської рада за межами с. Сокілець Козятинського району Вінницької області майже повністю накладаються на земельну ділянку площею 50,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства згідно Державного акта на право постійного користування виданого 21.06.1993, ОСОБА_1 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів направо постійного користування землею за № 35 на території Сокілецької сільської ради за межами село Сокілець Козятинського району Вінницької області, що графічно відображено па Схематичному плані № 6 в Додатку 7, який додається до висновку експерта.

Відповідно до ст. 69 ГПК України експертом може бути особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин справи. Експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи. Експерт зобов`язаний надати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені йому питання.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 10 вказаного Закону унормовано, що судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань. Судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

До проведення судових експертиз (обстежень і досліджень), крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом (ст. 10 Закону).

Відповідно до ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з приписами статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Відповідно до статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 73, 74, 76 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а вірогідні докази - це ті, які на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Оцінюючи надані наданий висновок судом встановлено, що вказаний фахівець старший судовий експерт відділу будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Вінницького НДЕЕКЦ МВС Пилипенко Олена Валеріївна, яка має вищу землевпорядну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення земельно-технічної експертизи за експертною спеціальністю 10.7 «Розподіл земель та визначення порядку користування земельними ділянками» (свідоцтво № 16574, видане ЕКК МВС 21.11.2018: свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта, видане ЕКК МВС 09.09.2020), оціночно-земельної експертизи за експертною спеціальністю 10.14 «Оцінка земельних ділянок» (свідоцтво № 17562, видане ЕКК МВС 08.09.2020, свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта, видане ЕКК МВС 29.07.2022), експертизи з питань землеустрою за експертною спеціальністю 10.20 «Дослідження з питань землеустрою» (свідоцтво № 17993, видане ЕКК МВС 09.12.2020, свідоцтво про підвищення кваліфікації судового експерта, видане ЕКК МВС 25.11.2022), стаж експертної роботи - з 2018 року, була попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку в даній справі.

При цьому, як вбачається із правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27.05.2021 р. по справі №910/702/17, висновок експертного дослідження, в силу закону, може бути наданий також й іншим (фахівцем) експертом з відповідної галузі знань, а не лише судовим експертом чи державною спеціалізованою установою.

На підставі викладеного суд вважає, що експертний висновок, виконаний судовим експертом відділу будівельних, земельних досліджень та оціночної діяльності Вінницького НДЕЕКЦ МВС Пилипенко Оленою Валеріївною у повній мірі відповідають вимогам ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», ст. 98 ГПК України, а також спеціалізації експерта та завданням дослідження.

Водночас, суд приймає до уваги дослідження, та враховує його висновки при вирішенні даного спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та доведення позивачем наявності у Селянського (Фермерського) господарства «Ольга» права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 50,00 га для ведення фермерського господарства, відповідно до Державного акту на право тимчасового користування землею від 21.06.1993, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35 .

В силу приписів п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8,10,11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 130, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати право постійно користування на земельну ділянку за Селянським (фермерським) господарством «Ольга», , згідно Державного акту на право постійного користування землею від 21 червня 1993 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №35, який видавався гр. ОСОБА_1 для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території села Сокілець Козятинського району Вінницької області (на даний час територія Козятинської міської територіальної громади Вінницької області).

3. Стягнути з Козятинської міської ради (вул. Героїв Майдану, 24, м. Козятин, Вінницька область, ) на користь Селянсько (Фермерського) господарства "Ольга" (вул. Коцюбинського, 17, с. Сокілець, Вінницької області, ) відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 2 481,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Відповідно до положень ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 01 грудня 2023 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Коцюбинського,17, с. Сокілець, Хмільницького р-ну, Вінницької області, 22142)

3 - відповідачу (вул. Героїв Майдану, 24, м. Козятин, Хмільницького району, Вінницька обл., 22100)