ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023 Справа № 917/1809/23

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Білій І.М., розглянувши матеріали

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРТЕХНОТРЕЙД» (ідентифікаційний , адреса: проспект Гагаріна, 17, кім. 1, м. Харків, 61001)

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСЕЙВІН-СП» (ідентифікаційний , адреса: вул. Половки, 64, м. Полтава, 36010)

про стягнення 32 972, 40 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача коштів в розмірі 32 972, 40 грн, помилково перерахованих згідно з платіжним дорученням № 1268 від 19.06.2020 року.

02.10.2023 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРТЕХНОТРЕЙД», м. Харків до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» (ідентифікаційний ), м. Полтава про стягнення 32972, 40 грн.

Згідно з даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого судом станом на 05.10.2023, найменування юридичної особи з ідентифікаційним номером 43475270 - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСЕЙВІН-СП». Із вказаного витягу вбачається, що 15.06.2023 були вчинені реєстраційні зміни стосовно даної юридичної особи, серед яких, зокрема, найменування юридичної особи.

За таких обставин, відповідачем по справі є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСЕЙВІН-СП» (ідентифікаційний , адреса: вул. Половки, 64, м. Полтава, 36010)

Ухвалою від 05.10.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 05.10.2023 направлялась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернулась до суду із відміткою відділу поштового зв`язку, що адресат за вказаною адресою не перебуває.

Суд зазначає, що за визначенням п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 910/17797/17.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній за вказаною адресою», є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні - 11.10.2023 - слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Додатково про відкриття провадження у справі суд повідомив учасників справи шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України, вебсторінці господарського суду Полтавської області в розділі «Новини» https://pl.arbitr.gov.ua/.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.06.2020 року між ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» та ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» було укладено Договір № 05/06-3 про надання транспортно-експедиційних послуг.

ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» було виставлено рахунок на оплату №4 від 10.06.2020 року на суму 32972,40 грн.

Позивачем на підставі рахунку №4 від 10.06.2020, були перераховані грошові кошти на рахунок ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» (відповідача) у повному обсязі, згідно платіжного доручення №1268 від 19.06.2020, однак при оформленні платіжного доручення ці кошти у розмірі 32972,40 грн, помилково зараховані на відкритий рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, отже відповідач набув вказані грошові кошти без достатньої правової підставі, а помилково сплачені кошти підлягають поверненню.

В подальшому згідно з платіжним дорученням №1295 від 03.07.2020 року ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» було перераховано грошові кошти в розмірі 32972,40 грн на поточний рахунок ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» НОМЕР_1 , яка оплату за надані послуги.

В зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача зазначені грошові кошти відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

В установлений судом строк відповідач відзив на позов не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, встановив наступні обставини.

05.06.2020 року між ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» та ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» був укладений Договір № 05/06-3 про надання транспортно-експедиційних послуг.

ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» був виставлений рахунок на оплату № 4 від 10.06.2020 року на суму 32972,40 грн.

Так, ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» перерахувало грошові кошти в розмірі 32972,40 грн на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» № UА0440556, що підтверджується платіжним дорученням №1268 від 19.06.2020 року.

ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» звернулось до ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» з претензією №1 від 26.04.2021 року, в якій просило повернути ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» грошові кошти в розмірі 32972,40 грн, які були помилково перераховані згідно з платіжним дорученням №1268 від 19.06.2020 року на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» як безпідставно отримані.

У червні 2021 року у відповіді на претензію відповідач повідомив ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД», що перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватись у разі, якщо таке зменшення загальної суми поповнення електронного рахунка не призведе до формування від`ємного значення суми податку, визначеної відповідно до п. 200-1ст. 200-1 цього кодексу. Помилково перерахована сума коштів в розмірі 32972,40 грн не потрапила до показника «сума ліміту», що підтверджується Витягом з Реєстру операцій СЕА ПДВ, у зв`язку з чим ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» не має можливості подати заяву до податкового органу, відповідно до якої помилково перераховані кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ». При цьому зі змісту листа також вбачається, що факт помилкового перерахування грошових коштів ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» визнається, щодо повернення помилково зарахованих грошових коштів ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» не заперечує.

Отже, хоча факт помилкового перерахування коштів відповідачем було визнано, станом на момент звернення з позовом до суду кошти повернуті не були.

19.07.2021 ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» звернулось з заявою до Державної казначейської служби України, в якій просило повернути ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» грошові кошти в розмірі 32972,40 грн, які були помилково перераховані згідно з платіжним дорученням №1268 від 19.06.2020 року. 29 липня 2021 року у відповіді на заяву Державною казначейською службою України було повідомлено, що відповідно до Податкового Кодексу України та Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 (зі змінами та доповненнями), усі операції перерахування коштів з рахунків СЕАПДВ здійснюються Казначейством в автоматичному режимі виключно на підставі реєстру Державної податкової служби України.

06.08.2021 року у відповіді на заяву Державна податкова служба України повідомила, що Кодексом не передбачено перерахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ одного платника на поточний або рахунок в СЕА ПДВ іншого платника.

19.12.2022 Харківським окружним адміністративним судом ухвалене рішення у справі № 520/16701/21 за позовом ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, яким адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо невчинення дій спрямованих на повернення ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» з бюджету суми помилково сплачених грошових коштів в розмірі 32972 грн. 40 коп.; зобов`язано Державну податкову службу України підготувати та подати до відповідного органу Державної казначейської служби України висновок (реєстр) про повернення ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» з бюджету суми помилково сплачених грошових коштів в розмірі 32972 грн. 40 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

16.05.2023 року постановою Другого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Державної податкової служби України задоволено, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.12.2022 у справі № 520/16701/21 скасовано, прийнято постанову, якою відмовлено в задоволенні позову.

Другим апеляційним адміністративним судом в постанові від 16.05.2023 року було, зокрема, встановлено, що:

- Відповідно до п. 200-1.7 ст. 200-1 Податкового кодексу України, кошти, зараховані на рахунок в СЕА ПДВ, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 2001.5 ст. 2001 Податкового кодексу та погашення податкового боргу з ПДВ;

- Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ відкривається платнику ПДВ і застосовується, зокрема, для перерахування коштів до державного бюджету, проте не є рахунком державного бюджету, на які зараховуються податкові зобов`язання з ПДВ.

- Перерахування грошових коштів на електронний рахунок ПДВ платника податку іншими юридичними чи фізичними особами та використання грошових коштів для цілей інших, ніж зазначено вище, не передбачене.

- Аналіз вищевказаних норм законодавства вказує, що кошти, які зараховані на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку повертаються на поточний рахунок саме такого платника податків, а повернення коштів іншому платнику податків норма п. 200-1.6 ст. 200-1 Податкового кодексу України не передбачено;

- Грошові кошти, які зараховані позивачем на рахунок ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» в системі електронного адміністрування ПДВ, прирівнюються до грошових коштів, які сплачені одним суб`єктом господарювання на користь іншого.

Згідно з ч. 5 статті 75 ГПК України обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Ухвалюючи рішення за заявленими позовними вимогами судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Господарський суд дійшов висновку, що договір від 05.06.2020 № 05/06-03 за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг та підпадає під правове регулювання гл.63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Разом з тим, даний спір виник не з приводу надання транспортно-експедиційних послуг та виконання договору, а з приводу повернення помилково перерахованих коштів на рахунок № UA 0440556, який є електронним рахунком в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - СЕА ПДВ).

Так, основні принципи функціонування СЕА ПДВ визначені статтею 2001 Податкового кодексу України і пунктами 33, 34 і 34-1 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та регламентовано «Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 16.10.2014 №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість» (далі - Порядок №569; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Рахунок у СЕА ПДВ - рахунок, відкритий автоматично на безоплатній основі платнику ПДВ в Державній казначейській службі України, на який перераховуються кошти відповідно до пункту 2001.4 статті 2001 Кодексу (пункт 4 Порядку №569).

Згідно п. 200-1.2 ст. 2001 Податкового кодексу України платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Отже, рахунок у системі електронного адміністрування ПДВ відкривається платнику ПДВ і застосовується, зокрема, для перерахування коштів до Державного бюджету, проте не є рахунком Державного бюджету, на які зараховуються податкові зобов`язання з ПДВ.

Рахунок ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» за № UА 0440556 є електронним рахунком в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Відповідно на вказаний рахунок не можуть зараховуватись грошові кошти як оплата за надані послуги за Договором № 05/06-3 від 05.06.2020 про надання транспортно-експедиційних послуг від 05.06.2020 року.

Як встановлено Другим апеляційним адміністративним судом в постанові від 16.05.2023 року, грошові кошти, які зараховані позивачем на рахунок ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» в системі електронного адміністрування ПДВ, прирівнюються до грошових коштів, які сплачені одним суб`єктом господарювання на користь іншого.

При цьому, в подальшому згідно з платіжним дорученням № 1295 від 03.07.2020 року ТОВ «ХАРТЕХНОТРЕЙД» були перераховані грошові кошти в розмірі 32972,40 грн на поточний рахунок ТОВ «АВТОТРАНС ГЛОБАЛ» НОМЕР_2 , як оплату за надані послуги за договором.

Отже, виставлений відповідачем рахунок на оплату № 4 від 10.06.2020 на суму 32972,40 в результаті помилки був сплачений позивачем двічі: вперше помилково на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; та вдруге на поточний рахунок відповідача як оплата за надані послуги.

Суд прийшов до висновку, що спірні відносини щодо повернення грошових коштів виникли між сторонами у зв`язку з помилковим перерахуванням грошових коштів на електронний рахунок з ПДВ і не стосуються сплати позивачем податкових зобов`язань з ПДВ до Державного бюджету.

За таких обставин, грошові кошти в сумі 32972,40 грн перебувають у відповідача без належних правових підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Ч. 2 ст. 1212 ЦК України говорить, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 1212 ЦК України положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно зі ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Таким чином, вимоги про стягнення коштів в сумі 32 972,40 грн відповідно до ст. 1212 ЦК України є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ОСЕЙВІН-СП» (ідентифікаційний , адреса: вул. Половка, 64, м. Полтава, 36010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРТЕХНОТРЕЙД» (ідентифікаційний , адреса: проспект Гагаріна, 17, кім. 1, м. Харків, 61001) 32972,40 грн безпідставно отриманих коштів; 2684,00 грн судового збору.

Згідно із ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 256 ГПК України.

Суддя І.І. Пушко