ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" листопада 2023 р. Cправа № 902/1202/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Комунального некомерційного підприємства "Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради" (вул. Хмельницьке шосе, 84, м. Вінниця, 21029)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМБА-ЮА" (вул. Зодчих, 3, м. Вінниця, 21037)

про стягнення 49 780,69 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 13.09.2023 (вх. № 1218/23від 15.09.2023) Комунального некомерційного підприємства "Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМБА-ЮА" про стягнення заборгованості в розмірі 49 780,69 грн. та понесені судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем зобов`язань за Договором про надання послуг з розробки web-сторінки №1/1601 від 30.01.2023 в частині виконання обумовлених договором робіт.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд ухвалою від 20.09.2023 постановив позовну заяву Комунального некомерційного підприємства "Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради" залишити без руху та встановив Позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Заявою № 01.23/1023 від 21.09.2023, що надійшла до суду 25.09.2023, Позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання позовної заяви (у новій редакції), яка за своїм змістом є заявою про зміну предмету позову.

Суд, ухвалою від 29.09.2023 за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/1202/23 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

14.11.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" надійшло клопотання № б/н від 13.11.2023 (вх. № 01-34/10745/23 від 14.11.2023) представника Відповідача - адвоката Захарченка О.В. про зупинення провадження у справі № 902/1202/23 до моменту припинення перебування ОСОБА_1 на військовій службі.

За результатом розгляду клопотання № б/н від 13.11.2023 (вх. № 01-34/10745/23 від 14.11.2023) судом 17.11.2023 постановлено ухвалу про відмову в його задоволенні.

У визначений судом строк відзиву Відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

30 січня 2023 року між Комунальним некомерційним підприємством «Подільський регіональний центр онкології вінницької обласної ради» (Позивач, за Договором Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМБА-ЮА» (Відповідач, за Договором Виконавець) було укладено Договір про надання послуг з розробки web-сторінки № 1/1601 (надалі - Договір).

Згідно з предметом Договору Виконавець надає послуги розробки web-сторінки (ДК 021:20-8), а Замовник оплачує дані послуги, згідно умовам Договору та розробленим Технічним завданням.

Відповідно до п. 2.1. Договору повна вартість послуг по даному Договору складає 74 200 грн. 00 коп. (сімдесят чотири гривні 00 копійок).

Згідно п. 2.2. Договору Виконавцем відповідно до предмету Договору, будуть надані послуги щодо розробки web-сторінки у два етапи, які визначені п. 2.2.1 - 2.2.3 Договору.

Перший етап - Розробка Технічного завдання та макетів головної та всіх внутрішніх сторінок сайту. Розробка концепції дизайну web-сайту відповідно до опитувального листа клієнта. (п. 2.2.1. Договору)

Другий етап - Нtml + сss верстка, робота з системою керування сайтом, програмування. Тестування роботи web-сайту і виправлення знайдених помилок, перенесення сайту на хостинговий майданчик замовника. (п. 2.2.2. Договору)

Згідно п. 2.2.3. Договору по кожному виконаному етапу на вимогу Сторін складається акт виконаних робіт.

За змістом п. 2.3. Договору оплата послуг здійснюється поетапно:

До початку робіт по першому етапу Замовник сплачує попередню оплату у розмірі 50% від вартості робіт за п. 2.2.1. цього Договору, що становить 37 100 грн., 00 коп. (тридцять сім тисяч сто гривень 00 копійок) (п.2.3.1.);

Після завершення всіх робіт згідно цього Договору та підписання Акту наданих послуг Замовник, протягом 5 (п`яти) робочих днів сплачує решту 50% від вартості робіт, що становить 37 100 грн. 00 коп. (тридцять сім тисяч сто гривень 00 копійок) (п. 2.3.2.).

Відповідно до п. 2.5. Договору здача наданих послуг Виконавцем Замовнику поетапна. Після надання послуг по кожному етапу цього договору, на вимогу Сторони оформляється акт наданих послуг, в якому вказується вартість і перелік виконаних робіт, згідно розділу 2 Договору.

Пунктом 2.6. Договору визначено, що передача результатів наданих послуг за Договором від Виконавця до Замовника, на вимогу Сторін по конкретному етапу наданих послуг, згідно п. 2.2 Договору та/або надані послуги по Договору в цілому оформляється Актом наданих послуг, який підписується представниками обох сторін протягом п`яти робочих днів з дня отримання його поштою.

Акт наданих послуг по конкретному етапу робіт, згідно п. 2.2 Договору та/або надані послуги по Договору в цілому, вважається прийнятим Замовником, якщо протягом десяти робочих днів з моменту його отримання, від Замовника не надійде письмова претензія щодо якості наданих послуг Виконавцем. По спливу терміну на подання претензії, надані послуги за Договором вважається прийнятими Замовником і по юридичним наслідкам рівносильна підписанню Акту наданих послуг. (п. 2.7. Договору)

Згідно п. 3.1. Договору надані послуги передаються Виконавцем і приймається Замовником відповідно розділу 2 цього Договору. Загальний термін надання послуг по створенню web -сторінки складає 45 робочих днів, але здача проекту не пізніше 1 квітня 2023 року.

Відповідно до п. 5.3. Договору за порушення строків надання послуг з вини Виконавця - з нього стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка загальної вартості послуг по даному Договору, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків загальної вартості договору.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що у випадку порушення строків надання послуг з вини Виконавця більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів - Замовник вправі розірвати цей Договір в односторонньому порядку, а Виконавець зобов`язаний повернути Замовнику отриману суму попередньої оплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в строк не пізніше 7 (семи) календарних днів з дня повідомлення Виконавця про розірвання договору Замовником.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до моменту закінчення виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором (п. 6.1. Договору).

За змістом п. 8.1. Договір може бути розірваний раніше терміну, зазначеного в розділі 3 цього Договору у таких випадках:

з ініціативи однієї зі Сторін цього Договору, у разі невиконання іншою Стороною умов цього Договору;

за взаємною згодою Сторін;

в інших, передбачених законом, випадках.

За наявними матеріалами справи, Позивач, на виконання зобов`язань за Договором, згідно платіжної інструкції № 6 від 02.02.2023 провів оплату на банківський рахунок Відповідача на суму 37 100,00 грн., з призначенням платежу: «аванс 50% за послуги з розробки веб сторінки згідно рахунка 14 від 26.01.23 дог. 1/601 від 30.01.23 без ПДВ».

Обставини щодо перерахування коштів Позивачем на рахунок Відповідача останнім не заперечуються.

Позивач надав до матеріалів справи повідомлення № 01.23/708 від 20.06.2023 про розірвання Договору, адресований відповідачу, в якому повідомив про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку з 30.06.2023 та вимогою у семиденний строк, з дня отримання повідомлення, повернути отриману суму попередньої оплати у розмірі 37 100,00 грн, та сплатити суми штрафних санкцій і компенсаційних витрат.

Повідомлення № 01.23/708 від 20.06.2023 отримано відповдачем 14.07.2023, проте залишено без реагування та виконання, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності суд враховує таке.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 509 ЦК України)

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 3.1. Договору надані послуги передаються Виконавцем і приймається Замовником відповідно розділу 2 цього Договору. Загальний термін надання послуг по створенню web -сторінки складає 45 робочих днів, але здача проекту не пізніше 1 квітня 2023 року.

Відповідно до п. 2.3.1. Договору до початку робіт по першому етапу Замовник сплачує попередню оплату у розмірі 50% від вартості робіт за п. 2.2.1. цього Договору, що становить 37 100 грн., 00 коп. (тридцять сім тисяч сто гривень 00 копійок.

Як встановлено судом, Позивачем проведено попередню оплату за Договором в розмірі 37 100,00 грн.

Тоді як доказів виконання Відповідачем взятого на себе зобов`язання за Договором в частині надання послуг по створенню web -сторінки, матеріали справи не містять.

У пункті 5.4. Договору Сторони погодили, що у випадку порушення строків надання послуг з вини Виконавця більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів - Замовник вправі розірвати цей Договір в односторонньому порядку, а Виконавець зобов`язаний повернути Замовнику отриману суму попередньої оплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в строк не пізніше 7 (семи) календарних днів з дня повідомлення Виконавця про розірвання договору Замовником.

У повідомленні № 01.23/708 від 20.06.2023 про розірвання Договору, адресованому Відповідачу, Позивач повідомив про дострокове розірвання Договору в односторонньому порядку з 30.06.2023 та вимогам у семиденний строк, з дня отримання повідомлення, повернути отриману суму попередньої оплати у розмірі 37 100,00 грн, та сплатити суми штрафних санкцій і компенсаційних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 вказаної статті).

Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили надання послуг по створенню web -сторінки або про повернення грошових коштів за оплачені і ненадані послуги Позивачу, відтак, суд дійшов висновку про те, що Позивач правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 37 100,00 грн.

Поряд з цим, за порушення Відповідачем взятих на себе зобов`язань, Позивачем заявлено до стягнення 6 678,00 грн пені, 5 194,00 грн штрафу, 475,69 грн три проценти річних та 333,00 грн інфляційних втрат.

Розглядаючи вимоги щодо стягнення пені та штрафу, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 та ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законом передбачено право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі, нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконаним відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 5.3. Договору за порушення строків надання послуг з вини Виконавця - з нього стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка загальної вартості послуг по даному Договору, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів - додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків загальної вартості договору.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення пені та штрафу відповідають умовам укладеного Договору та чинного законодавства України, відтак є правомірними та обґрунтованим.

При цьому судом враховується, що чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України. А тому, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17.

При перевірці розрахунку пені та штрафу за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE судом встановлено, що зазначені нарахування обраховано арифметично вірно, у відповідності до положень п. 5.3. Договору. Виходячи з викладеного та враховуючи порушення Відповідачем зобов`язань за Договором в частині надання послуг, що є підставою для застосування відповідальності у вигляді штрафних санкцій, позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 6 678,00 грн та штрафу в розмірі 5 194,00 грн, визнаються судом обґрунтованими та законними.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення 475,69 грн - 3% річних та 333,00 грн - інфляційних втрат, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми Закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні наведених приписів, позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН ENTERPRISE суд дійшов висновку про обґрунтованість нарахування сум 3% річних та інфляційних втрат у визначених сумах та у зазначений позивачем період.

Тому вимоги позивача про стягнення 475,69 грн 3% річних та 333,00 грн інфляційних втрат є правомірними.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги Позивача не спростовано.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства "Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на Відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 52, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМБА-ЮА" (вул. Зодчих, 3, м. Вінниця, 21037; ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради" (вул. Хмельницьке шосе, 84, м. Вінниця, 21029; ) 37 100 грн. 00 коп. - боргу; 6 678 грн. 00 коп. - пені; 5 194 грн. 00 коп. - штрафу; 475 грн. 69 коп. - 3% річних; 333 грн. 00 коп. - інфляційних втрат та 2 684 грн. 00 коп. - витрат на сплату судового збору.

Примірник рішення направити відповідачу та представнику відповідача - адвокату - Захарченку Олександру Валерійовичу до електронних кабінетів в ЄСІТС, позивачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Додатково примірник ухвали надіслати на відому суду адреcу електронної пошти: позивача - .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 28 листопада 2023 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Хмельницьке шосе, 84, м. Вінниця, 21029)