РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2023Справа № 910/13074/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»

до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»

про відшкодування 125 874, 65 грн,

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (далі - відповідач) про відшкодування 125874, 65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) №18912а2к3 від 25.04.2022 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Mercedes» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у зв`язку з чим позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/13074/22 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09.01.2023 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що обґрунтованою сумою страхового відшкодування є 104 895,54 грн., сума ПДВ у розмірі 20 979, 11 грн. не підлягає відшкодуванню, оскільки позивач не надав доказів, що підтверджують понесення збитків у розмірі ПДВ.

19.01.2023 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

30.08.2023 до відділу діловодства суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі, зазначаючи, що 22.08.2023 на рахунок позивача перераховані грошові кошти в сумі 130 000,00 грн., що становить ліміт відповідальності за Полісом АР№2522242.

07.09.2023 до суду від позивача надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі, в яких позивач просив суд стягнути з відповідача 20 979, 61 грн.

15.09.2023 до відділу діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення на заяву про закриття провадження.

21.09.2023 до відділу діловодства суду від позивача надійшли письмові заперечення на пояснення до заяви про закриття провадження у справі.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «АРКС» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання) №18912а2к3 від 25.04.2022 (далі - договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GLE 53 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_1 (п. 4 Договору страхування).

Постановою Біляївського районного суду Одеської області 16.06.2022 у справі №496/2116/22 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 850,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судовий збір в сумі 496 грн 20 коп.

В межах цієї справи суд встановив, що 16.05.2022 о 09:30 год. водій ОСОБА_2 , на а/дМ-15 Одеса-Рені 39 км керуючи транспортним засобом «Lancia Dedra», д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимоги розмітки 1.6 ПДР та допустив виїзд на смугу зустрічного напрямку, не переконався в безпеці даного маневру під час обгінну, що смуга, на яку він буде виїжджати буде вільна від т/з на достатній для обгінну відстані, повертаючись у праву смугу для руху допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який змінив швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом, та внаслідок різкого гальмування транспортний засіб «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_3 , яке рухалось позаду було вимушено допустити зіткнення з транспортним засобом «Lancia Dedra», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1.6, 14.2в, 14.2г Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно акту виконаних робіт №ЗНМS248837 від 22.07.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz GLE 53» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 125 874, 65 грн.

Відповідно до страхового акту № ARX3291008, розрахунку страхового відшкодування від 14.06.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz GLE 53 AMG» реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 125 874, 65 грн.

На підставі складеного страхового акту № ARX3291008 позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором страхування, перерахував на рахунок ПАТ «УАК»/Філія «Автомобільний центр «Київ» грошові кошти в розмірі 125 874, 65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 894562 від 15.06.2022, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Позивач надіслав відповідачу претензію (заяву) на суму 125 874,65 грн вих. №0008511/ІНС.ЛОУ від 25.08.2022 про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, що підтверджується фіскальним чеком від 26.08.2022, копія якого міститься в матеріалах справи.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі статтями 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Отже, з огляду на положення ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», підставою для набуття позивачем права вимоги щодо виплати страхового відшкодування (в порядку заміни кредитора в зобов`язанні) є факт фактичної виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином, до ПАТ «Страхова Компанія «АРКС» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_3 встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «Lancia Dedra», д.н.з. НОМЕР_2 , відшкодовується винною особою, яка на законних підставах володіла вказаним транспортним засобом, оскільки зворотного суду не доведено.

Доказів наявності вини інших осіб в ДТП, що відбулася 16.05.2022 суду не надано.

Згідно п.п. 1.1, 1.4 ст.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальниками є юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до полісу №АР/2522242 цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Lancia Dedra», д.н.з. НОМЕР_2 застрахована відповідачем. Сума франшизи передбачена полісом складає нуль грн, ліміт за шкоду майну - 130 000, 00 грн.

30.08.2023 відповідач, в якості доказів в обґрунтування сплати страхового відшкодування подав до суду разом з заявою про закриття провадження платіжні інструкції № ЦО10346 від 21.08.2023 на суму 25 104, 46 грн., № 10345 від 21.08.2023 на суму 54 895, 54 грн., № 10349 від 22.08.2023 на суму 50 000, 00 грн., у зв`язку з чим просив суд закрити провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши зміст означених платіжних інструкцій, суд встановив, що в платіжній інструкції № ЦО10346 від 21.08.2023 на суму 25 104, 46 грн в рядку «призначення платежу» значиться страхове відшкодування згідно страхового акту №559/22/50/ЦВ04/02/2 до договору № АР-2522242 від 28.10.2021, платіж згідно заяви №7204/18/ЦВ від 01.09.2022, що не відноситься до предмету даного спору та не є належним доказом сплати страхового відшкодування у даній справі. Інших доказів, що підтверджують сплату страхового відшкодування на суму 25 104, 46 грн. в межах даної справи, відповідач суду не надав.

З урахуванням зазначеного, платіжна інструкція № ЦО10346 від 21.08.2023 на суму 25 104, 46 грн. не береться судом до уваги як доказ сплати страхового відшкодування у даній справі.

Щодо платіжних інструкцій № 10345 від 21.08.2023 на суму 54 895, 54 грн., №10349 від 22.08.2023 на суму 50 000, 00 грн. виплата страхового відшкодування відповідачем здійснювалася згідно страхового акту №559/22/50/ЦВ04/01/2 до договору №АР-2522242 від 28.10.2021, платіж згідно заяви № 0008511/ІНС.ЛОУ, тобто що є предметом даного спору. Таким чином, відповідачем відшкодовано позивачу страхове відшкодування у розмірі 104 895, 54 грн.

Виходячи з викладеного, невиплачена відповідачем частина суми страхового відшкодування становить 20 979, 11 грн.

Судом встановлено, що відповідач 21.08.2023 та 22.08.2023 частково виконав зобов`язання зі сплати страхового відшкодування у розмірі 104 895, 54 грн., тобто після звернення позивача до суду з позовом.

Пунктом 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження в справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

У зв`язку з наведеними обставинами, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі, в частині позову на суму 104 895, 54 грн на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідач у письмовому відзиві в частині стягнення суми ПДВ у розмірі 20 979, 11 грн. заперечував, посилаючись, що позивач не надав доказів, які підтверджують понесення збитків у розмірі ПДВ.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При цьому, згідно абзацу другого пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника) сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

За змістом вказаної норми у випадку виплати страхового відшкодування безпосередньо страхувальнику виплата здійснюється без податку на додану вартість, який повертається страхувальнику після надання документів про оплату запчастин/відновлюваного ремонту на суму, що включає податок на додану вартість, в межах суми страхового відшкодування. У разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об`єкта, які мають бути використані в процесі його ремонту, то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком.

Вартість ремонту автомобіля з врахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати. Отже з`ясуванню підлягають дві обставини: 1) фактичне здійснення ремонту автомобіля; 2) чи є виконавець робіт по ремонту автомобіля платником ПДВ.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №924/675/17, від 02.10.2018 у справі №910/171/17 та від 05.04.2018 у справі №910/3165/17.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру, виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Як уже зазначалося, згідно акту виконаних робіт №ЗНМS248837 від 22.07.2022 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes-Benz GLE 53» реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 125 874, 65 грн., з яких ПДВ становить 20 979,11 грн.

Позивач на підставі складеного страхового акту № ARX3291008 перерахував на рахунок ПАТ «УАК»/Філія «Автомобільний центр «Київ» 125 874,65 грн., з яких ПДВ становить 20 979, 11 грн.

Вирішальним для визначення, чи підлягає перерахуванню у складі страхового відшкодування сума ПДВ, мають значення обставини фактично проведеного відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу потерпілої особи та обставини отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного відновлювального ремонту з урахуванням ПДВ.

Як вже було зазначено, позивач сплатив на рахунок СТО вартість завданого матеріального збитку у сумі 125 874, 65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2028 від 27.04.2021, в якому зазначено, що вказана сума включає в себе ПДВ.

Посилання відповідача з приводу того, що позивач не надав доказів понесення збитків у розмірі ПДВ спростовується наявними у справі доказами.

Враховуючи наведене, підстави для зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ відсутні.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначений полісом №АР/2522242 розмір ліміту відповідальності (130000, 00 грн) та франшизи (нуль грн), суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 20 979, 11 грн. (125 874, 65 грн. - 104 895, 54 грн.) підлягає задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статтей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Оскільки спір виник з вини відповідача, витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 231, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 104 895, 54 грн за відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

2. В іншій частині позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» задовольнити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» (03039, місто Київ, проспект Науки, будинок 3; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, місто Київ, вул. Іллінська, 8, ) 20 979 (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 11 коп. та 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА