ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання виконавчого документу

таким, що не підлягає виконанню

"27" листопада 2023 р. Cправа № 902/699/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви № б/н від 10.11.2023 Фізичної особи-підприємця Лахман Олени Анатоліївни про визнання судового наказу від 26.05.2023 таким, що не підлягає виконанню у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133)

до боржника: Фізичної особи-підприємця Лахман Олени Анатоліївни ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 232 175,44 грн. заборгованості за Договором № 064065-ВН1-004 про надання кредиту від 06.01.2022

В С Т А Н О В И В :

23.05.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Лахман Олени Анатоліївни 232 175,44 грн., з яких: 87 662,13 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 139 076,03 грн - сума прострочених платежів по процентах; 5 437,28 грн - сума прострочених платежів за комісією та сплачений за заявою судовий збір.

Заяву обґрунтовано невиконанням зі сторони боржника умов Договору № 064065-ВН1-004 про надання кредиту від 06.01.2022 в частині повернення отриманих грошових коштів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2023 дану заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

За результатами розгляду вказаної заяви, суд, 26.05.2023 видав відповідний наказ, копію якого разом з заявою стягувача та доданих до неї документів надіслано на адресу Фізичної особи - підприємця Лахман Олени Анатоліївни, яка відповідає інформації щодо боржника з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Зважаючи на те, що боржник не скористався правом подачі заяви про скасування судового наказу від 26.05.2023, відповідно до ч. 1 ст. 159 ГПК України судовий наказ набрав законної сили 19.07.2023 та був направлений на адресу стягувача.

16.11.2023 на адресу суду надійшла заява № б/н від 10.11.2023 (вх. № 01-34/10870/23 від 16.11.2023) Фізичної особи - підприємця Лахман Олени Анатоліївни про визнання судового наказу від 26.05.2023 таким, що не підлягає виконанню у справі № 902/699/23.

Заява мотивовано необґрунтованістю вимог про стягнення заборгованості, за якими було видано судовий наказ. Зокрема, заявником наголошено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані з 24.02.2022 за прострочення виконання за таким договором, підлягають списанню.

Тому, неправомірним є нарахування додаткових платежів за Договором № 064065-ВН1-004 про надання кредиту від 06.01.2022.

Суд, ухвалою від 17.11.2023 заяву № б/н від 10.11.2023 (вх. № 01-34/10870/23 від 16.11.2023) Фізичної особи - підприємця Лахман Олени Анатоліївни, в порядку ст. 328 ГПК України, призначив до розгляду в судовому засіданні на 27.11.2023. Запропонував учасникам справи надати суду письмові пояснення щодо зазначеної заяви із нормативним та документальним обґрунтуванням (у разі наявності).

В судове засідання 27.11.2023 представники сторін не прибули. Про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, ухвалою суду від 17.11.2023.

Враховуючи положення ст. 328 ГПК України, відповідно до якої неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд вважає за доцільне розглянути подану заяву за відсутності сторін.

Розглянувши подану заяву Фізичної особи - підприємця Лахман Олени Анатоліївни, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з урахуванням такого.

Згідно статті 160 Господарського процесуального кодексу України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

За приписами ч.ч.1, 3 ст.328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Приписами ч.1, 2 ст. 328 Господарського-процесуального кодексу України унормовано, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц).

Отже, чинне процесуальне законодавство передбачає механізм нівелювання процедури примусового виконання судового наказу у разі відсутності відповідного обов`язку боржника шляхом визнання цього наказу таким, що не підлягає виконанню. Саме у межах цього судового провадження і підлягають встановленню обставини припинення зобов`язання боржника, яке є предметом відповідного судового наказу, у тому числі внаслідок вчинення правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог в порядку статті 601 Цивільного кодексу України.

Одночасно, суд звертає увагу, що у межах розглядуваної заяви, Фізична особа - підприємець Лахман Олена Анатоліївна оспорює саме наказ, який було видано судом у порядку наказного провадження.

Частина 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначає, що Господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно ст. 147 Господарського процесуального кодексу України до судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України визначено спеціальний порядок скасування судового наказу у разі наявності у боржника заперечень з приводу обґрунтованості вимог стягувача. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 157 Господарського процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність можливість скасування судового наказу від обґрунтованості доводів боржника, викладених у заяві про скасування судового наказу. Пункт 5 частини 3 статті 157 Господарського процесуального кодексу України лише містить вимогу до боржника зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Тобто, суд акцентує увагу заявника на те, що норма ст. 328 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у разі якщо зобов`язання припинилось після ухвалення судового рішення, на виконання якого його було видано, тоді як непогодження боржника із змістом вимог стягувача є саме підставою для скасування судового наказу у порядку ст.157 Господарського процесуального кодексу України.

В контексті наведеного слід також звернути увагу, що у межах розгляду заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню у суду відсутні підстави для вирішення по суті спору стосовно виникнення певних господарських зобов`язань, встановлення чи спростування обґрунтованості нарахування платежів за договором.

Судом враховано, що згідно ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі «Bellet v. France» Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі «Golder проти Сполученого Королівства» Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

У даному випадку суд зазначає, що відмова в задоволенні заяви ніяким чином не призведе до порушення права на доступ до правосуддя, а є відтворенням державного регулювання правил здійснення господарського судочинства.

Судом враховано, що Фізична особа - підприємець Лахман Олена Анатоліївна не зверталась до господарського суду із заявою про скасування судового наказу від 26.05.2023 у справі № 902/699/23.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Лахман Олени Анатоліївни про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 160, 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Лахман Олени Анатоліївни № б/н від 10.11.2023 (вх. № 01-34/10870/23 від 16.11.2023) про визнання судового наказу від 26.05.2023 таким, що не підлягає виконанню у справі № 902/699/23 - відмовити.

Примірник ухвали надіслати стягувачу до електронного кабінету у системі ЄСІТС, боржнику - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України .

Дата складання повного тексту ухвали 30.11.2023.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - боржнику (вул. Анатолія Грубого, буд. 14, м. Тульчин, Тульчинський район, Вінницька область, 23600)