УХВАЛА

15 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 904/4463/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Кондратова І.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,

позивача - Хлабистіна Д.М.,

відповідача - не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2023 (головуючий суддя - Дармін М.О., судді: Кощеєв І.М., Березкіна О.В.) та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 (суддя Бондарєв Е.М.) в частині стягнення плати за користування вагонами в розмірі 407 650,08 грн з ПДВ та збору за зберігання вантажу в розмірі 9 930,96 грн з ПДВ

у справі №904/4463/22

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 1 220 452,80 грн плати за користування вагонами та 35 999,52 грн збору за зберігання вантажу,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

1.1.Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат") про стягнення з заборгованості на загальну суму 1 256 452,32 грн, з яких: 1 220 452,80 грн - плата за користування вагонами, 35 999,52 грн - збір за зберігання вантажу.

1.2.Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни, Рядова Придніпровської залізниці" від 14.12.2017 та договору приєднання про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №2558000 від 01.07.2020 щодо здійснення плати за користування вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№19059212, 19059213, 19059214, 19059215, 18059216, 18059226, 25059289, 19059228, 18059255, 17059224 в сумі 1 220 452,80 грн та збору за зберігання вантажу за накопичувальними картками ФДУ-92 №№20059049, 20059050 в сумі 35 999,52 грн, з вини вантажовласника.

2.Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій

2.1.14.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", правонаступником якого є АТ "Українська залізниця" (залізниця) та ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (власник колії) уклали договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Терни і Рядова регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ "Укрзалізниця" №ПР/М-17-2/14-744/НЮдч (далі - договір), відповідно до пункту 1 якого, згідно зі статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику колії, яка примикає до станції Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 у парній горловині станції та до Рядова - стрілкою №8 до колії №VI станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено по станції Терни біля:

- маневрового світлофору М10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни;

- маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки №4 станції Терни;

- маневрового світлофору М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору - Чк, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

2.2.Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268 700 погонних метрів (пункт 2 договору).

2.3.Згідно з пунктом 4 договору рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

2.4.Відповідно до пункту 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії зі станції Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 години;

- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години;

- вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;

- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу, передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

2.5.Згідно з пунктом 6 договору вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії. Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

2.6.Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (пункт 8 договору).

2.7.Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 договору).

2.8.Згідно з пунктом 12 договору для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год.

2.9.Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (пункт 13 договору).

2.10.Відповідно до пункту 14 договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

2.11.Пунктом 15 договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

2.12.У пункті 19 договору сторони погодили, що договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 23.12.2017 до 23.12.2022 включно.

2.13.21.12.2017 сторони підписали протокол розбіжностей, відповідно до якого погодили внести зміни до преамбули договору та зазначити: "(далі - власник колії) в особі Генерального директора Ватралика Е.М., який діє на підставі наказу від 19.12.2017 №242-в".

2.14.14.06.2019 сторони підписали додаткову угоду №2 до спірного договору, за умовами якої внесли зміни до пункту 11 договору щодо середньодобової переборної спроможності вантажних фронтів.

2.15.На виконання вказаного договору, у квітні 2022 за залізничними накладними №№46441424, 46456620, 46441150, 46456638, 46456653, 46442133, 46456646, 46456679, 46459442, 46456661, 46459699, 46463972, 46463493, 46459707, 46463923, 46459483, 46463956, 46464079, 46464020, 46465407, 46464046, 46464103, 46465563, 46465530, 46465621, 46465522, 46465498, 46465589, 46473856, 46473906, 46473872, 46473773, 46493185, 46493136 залізниця прийняла вантаж, порожні власні вагони для перевезення на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Згідно із зазначеними накладними, станція призначення Терни Придніпровської залізниці.

2.16.Відповідно до актів ф. ГУ-23 станції Терни №№772, 773, 782, 785, 788, 789, 792, 794, 795, 796, 797, 798 805, 806, 807, 811, 812, 813, 814, 815, 816, 817, 818, 819, 820, 821, 827, 828, 829, 831, 832, 841, 842, 847, 852, 853, 858, 862, 863, 864, 865, 866, 867, 868, 869, 872, 873, 874, 875, 876, 877, 878, 881, 883, 889, 890, 892, 897, 898, 901, 900, 902, 904, 905, 911, 913, 914, 915, 925, 926, 927, 928, 931, 932, 934, 935, 936, 938, 939, 940, 945, 946, 950, 949, 953, 958, 959, 960, 961, 962, 964, 965, 967, 968, 973, 974, 975, 978, 981, 982, 986, 987, 988, 990, 994, 995, 1001, 1002, 1003, 1008, 1009, 1010, 1015, 1016, 1017, 1019 в період з 14.04.2022 по 15.05.2022 відповідач несвоєчасно збирав вагони з колій станції Терни, що призвело до зайнятості та скупчення вагонів.

2.17.Вказаний вантаж було затримано на шляху прямування на підставі наказів від 14.04.2022 №944 та від 13.05.2022 №272 на підходах до станції призначення Терни, зокрема, станціях П`ятихатки, Савро затримувались вагони у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на свою під`їзну колію.

2.18.Згідно з наказом про затримку вагонів від 14.04.2022 №944 станція затримки П`ятихатки склала акти про затримку вагонів форми ГУ-23а. Актом про затримку вагонів (початок затримки) від 14.04.2022 №24 визначила початок затримки та актом про затримку вагонів від 12.05.2022 №44 - кінець затримки (з 12 год. 30 хв. 14.04.2022 по 08 год. 30 хв. 12.05.2022). Накази на початок і кінець затримок надавались враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу підприємства, з метою уникнення заторів на шляху прямування.

2.19.Згідно з наказом про затримку вагонів від 13.05.2022 №272 станція затримки Савро склала акти про затримку вагонів форми ГУ-23а. Актом про затримку вагонів (початок затримки) від 13.05.2022 №28 визначила початок затримки та актом про затримку вагонів від 16.05.2022 №26 - кінець затримки (з 00 год. 50 хв. 13.05.2022 по 00 год. 50 хв. 16.05.2022). Накази на початок і кінець затримок надавались враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу підприємства, з метою уникнення заторів на шляху прямування.

3.Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3.1.Господарський суд Дніпропетровської області рішенням від 06.03.2022 у справі №904/4463/22, яке Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін постановою від 23.08.2023, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 1 220 452,80 грн плати за користування вагонами, 35 999,52 грн збору за зберігання вантажу та 18 846,78 грн витрат по сплаті судового збору.

3.2.Судові рішення мотивовані встановленням обставин доведеності належними та допустимими доказами факту затримки вагонів на підходах до станції призначення через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, що мало наслідком нарахування відповідачу плати за користування вагонами.

4.Короткий зміст вимог касаційної скарги та її обґрунтування

4.1.ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення плати за користування вагонами в розмірі 407 650,08 грн з ПДВ та збору за зберігання вантажу в розмірі - 9 930,96 грн з ПДВ.

4.2.Підставою касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), зазначаючи про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування пунктів 6, 12 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, з урахуванням положень телеграмного розпорядження Акціонерного товариства "Укрзалізниця" №ЦМ-13/693 від 05.04.2022, виданого на підставі рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т), яким затверджено "Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час дії воєнного етапу в Україні", у подібних правовідносинах.

4.3.Доводи скаржника зводяться до того, що:

(1) позивач здійснив нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу без урахування вимог телеграмного розпорядження від 05.04.2022 №ЦМ-13/693, а саме без виключення з часу користування вагонами часу дії комендантської години за місцезнаходженням станції призначення;

(2) складання актів загальної форми для засвідчення факту існування комендантської години, відповідно до телеграмного розпорядження №ЦМ-13/693, є обов`язком позивача, а не відповідача, який не може примусити працівників позивача складати такі акти;

(3) позивач, в порушення вимог рішення правління, акти загальної форми для засвідчення факту існування комендантської години не складав;

(4) відсутність актів загальної форми ГУ-23, які б засвідчували факт існування комендантської години та були підставою не враховувати в час користування вагоном час існування комендантської години, не позбавляє відповідача права на зменшення нарахованих залізницею плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу за час затримки вагонів в період дії комендантської години, оскільки складання актів загальної форми ГУ-23 не є обов`язком відповідача та не залежить від його волі; факт існування комендантської години є загальновідомим і підтверджується відповідними розпорядчими документами, тобто є доведеним іншими доказами, ніж акти загальної форми ГУ-23;

(5) суди не дослідили питання, з яких причин позивач не склав зазначені вище акти, а також не взяли до уваги надані відповідачем докази щодо запровадження та часу дії комендантської години, і, як наслідок, неправильно застосував норми Правил користування вагонами і контейнерами та приписи рішення правління AT "Укрзалізниця" в частині визначення часу затримки вагонів з вини відповідача, що призвело до стягнення зайво нарахованої плати за користування вагонами;

(6) суди попередніх інстанцій безпідставно відхилили доводи відповідача та в порушення п.п.6, 12 Правил користування вагонами і контейнерами дійшли необґрунтованого висновку про відсутність підстав для нарахування плати за користування спірними вагонами з виключенням часових проміжків, коли на території Дніпропетровської області діяла комендантська година.

5.Позиція Верховного Суду

5.1.Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.2.Тобто, касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, наведених скаржником, і які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

5.3.Водночас сам скаржник у касаційній скарзі, з огляду на принцип диспозитивності, визначає підстави, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.4.Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

5.5.Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.

5.6.Отже умовами касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень із зазначеної підстави є: відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин; відсутність такого висновку саме у подібних правовідносинах.

5.7.Вирішуючи питання визначення подібності правовідносин, Суд звертається до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19.

5.8.Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19 задля юридичної визначеності у застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин, конкретизувала висновки Верховного Суду щодо тлумачення поняття "подібні правовідносини", що полягає у тому, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

5.9.Як зазначалось, підставою касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій у цій справі скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК, зазначаючи про відсутність висновків Верховного Суду щодо питання застосування пунктів 6, 12 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, з урахуванням положень телеграмного розпорядження Акціонерного товариства "Укрзалізниця" №ЦМ-13/693 від 05.04.2022, виданого на підставі рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т), яким затверджено "Перелік виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час дії воєнного етапу в Україні", у подібних правовідносинах.

5.10.Проаналізувавши судову практику Верховного Суду у справах з подібними до цієї справи №904/4463/22 правовідносинами, Суд встановив, що справи, у яких АТ "Українська залізниця" зверталось з позовами до ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення збору за зберігання вантажу та плати за користування вагонами за час їх простою з вини відповідача у зв`язку із затримкою їх прийняття відповідачем, неодноразово переглядалися Верховним Судом.

5.11.Зокрема, за результатами касаційного розгляду справ №904/2019/22 та №904/2252/22 Верховний Суд прийняв постанову від 19.04.2023 та від 17.05.2023 відповідно, якими залишив касаційній скарги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову - без змін.

5.12.У постанові від 19.04.2023 у справі №904/2019/22 Верховний Суд виклав висновок щодо комплексного застосування положень Правил користування вагонами і контейнерами (з додатками), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, а також телеграмного розпорядження АТ «Укрзалізниця» від 05.04.2022 №ЦМ-13/693 та рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) про затвердження Переліку виняткових умов, які є підставою для звільнення замовників послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів, від обов`язку вносити плату за користування вантажними вагонами і контейнерами та зборів/плат АТ "Укрзалізниця" під час воєнного стану в Україні (далі - Перелік).

5.13.Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.04.2023 у справі №904/2019/22, щодо застосування зазначених Правил користування вагонами і контейнерами та Переліку, затвердженого рішенням правління позивача від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т), згідно з положеннями Переліку обставини, за наявності яких час затримки вагону не включається до часу користування вагоном, мають бути засвідчені актом загальної форми ГУ-23, який складається згідно з додатком 6 до Правил користування вагонами та має містити конкретний опис обставин, що стали підставою для затримки вагонів та складання актів. Саме акт загальної форми ГУ-23 є підставою не враховувати в час користування вагоном час існування обставин, зазначених вище (у тому числі обставин запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення).

5.14.Рішення правління АТ "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) є локальним (внутрішнім) нормативним актом залізниці, який не вносить змін/доповнень до Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів та укладеного сторонами договору, а тому за відсутності складених залізницею актів про засвідчення відповідних обставин, а саме запровадження комендантської години на території, на якій розташована станція відправлення/призначення, відсутні підстави не враховувати в час користування вагоном час комендантської години (пункти 5.22, 5.26 постанови).

5.15.Постанова Верховного Суду від 17.05.2023 у справі №904/2252/22 містить аналогічні висновки.

5.16.Також у постанові від 19.04.2023 у справі №904/2019/22 Верховний Суд зазначив, що заперечення відповідача, наведені ним при підписанні відомостей плати та накопичувальних карток, також не підпадають під перелік випадків, визначених пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами, за якими вантажовласники звільняються від сплати плати за користування вагонами, і обставини, за яких виникла затримка, не входять до Переліку виняткових умов, що є підставою для звільнення від обов`язку вносити плату та збір під час дії воєнного стану. Відповідач не довів, причинно-наслідкового зв`язку між обставинами введення воєнного стану та обставинами неможливості своєчасного забирання доставлених залізницею вантажів (порожніх власних вагонів), які (обставини) тривали понад три місяці.

5.17.Відповідач не довів, а суди не встановили, що (1) під час дії комендантської години виробничі підрозділи і позивача, і відповідача не працюють у нічну зміну (під час комендантської години), як і до початку повномасштабної воєнної агресії російської федерації, і який вплив на виробничий процес сторін має комендантська година, якщо це не пов`язано з перебуванням працівників підприємства на вулицях і в громадських місцях; (2) у спірний період робота залізничних станцій та під`їзних колій відповідача, що примикають до цих станцій, припинялась на період дії комендантської години; (3) направлення на адресу позивача будь-яких повідомлень про те, що ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" не здійснює свою роботу в нічний час (під час комендантської години), що в свою чергу унеможливлювало своєчасне забирання вагонів; (4) направлення позивачу пропозицій щодо внесення змін до договору в частині подавання/забирання вагонів в нічний час (під час комендантської години).

5.18.Верховний Суд враховує, що спірні правовідносини у справах №904/2019/22 та №904/2252/22 та у цій справі №904/4463/22 виникли на підставі договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії після введення в Україні воєнного стану та стосувалися, зокрема, можливості зменшення нарахованої залізницею до стягнення з відповідача плати за користування вагонами за час затримки вагонів в період дії комендантської години.

5.19.Таким чином, спірні правовідносини у справах №904/2019/22, №904/2252/22 та у цій справі №904/4463/22 є подібними за предметом, підставами позову, суб`єктами, об`єктами, змістом та правовим регулюванням спірних правовідносин.

5.20.Про наявність зазначених вище висновків свідчать, зокрема, ухвали Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 908/1219/22, від 16.05.2023 у справі №904/2589/22, від 16.05.2023 у справі №904/2022/22, від 19.09.2023 у справі №904/5088/20, від 04.10.2023 у справі №904/2659/22 та від 11.10.2023 у справі №904/432/23, у яких суд касаційної інстанції з огляду на те, що Верховний Суд уже сформував та виклав в іншій справі з подібними правовідносинами (справа №904/2019/22) свій висновок щодо застосування Правил користування вагонами і контейнерами та рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) про затвердження Переліку та дійшов висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 ГПК.

5.21.Як вбачається зі змісту оскаржуваних судових рішень у цій справі №904/4463/22, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли аналогічних висновків щодо застосування Правил користування вагонами і контейнерами та Переліку, затвердженого рішенням правління Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол № Ц-54/42 Ком.т), та встановили, що наявні в матеріалах справи складені залізницею акти загальної форми ГУ-23 не містять жодних заперечень відповідача з приводу неможливості забирання вагонів саме у зв`язку із запровадженням комендантської години.

5.22.Тож висновки судів попередніх інстанцій у справі №904/4463/22, що розглядається, стосовно застосування Правил користування вагонами і контейнерами та Переліку, затвердженого рішенням правління позивача від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т), відповідають (не суперечать) висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 19.04.2023 у справі №904/2019/22 та від 17.05.2023 у справі №904/2252/22, що не підтверджує доводи скаржника про неправильне застосування цих норм судами попередніх інстанцій до спірних правовідносин.

5.23.Також Суд зазначає, що висновок Верховного Суду у постановах від 19.04.2023 у справі №904/2019/22 та від 17.05.2023 у справі №904/2252/22 є чітким, зрозумілим, сприяє однозначному застосуванню норм права і Суд не вбачає підстав для відступу від наведеного висновку. Скаржник не наводить аргументовані і переконливі доводи щодо необхідності відступлення від правової позиції, викладеної Верховним Судом у постановах від 19.04.2023 у справі №904/2019/22 та від 17.05.2023 у справі №904/2252/22, як і не визначає таку підставу касаційного оскарження.

5.24.З огляду на те, що Верховний Суд уже сформував та виклав в інших справах з подібними правовідносинами свій висновок щодо застосування Правил користування вагонами і контейнерами та рішення правління АТ "Українська залізниця" від 02.04.2022 (протокол №Ц-54/42 Ком.т) про затвердження Переліку, про неправильне застосовування яких судами попередніх інстанцій зазначив відповідач у касаційній скарзі, а висновки судів попередніх інстанцій у цій справі №904/4463/22 відповідають зазначеним висновкам Верховного Суду, від яких Суд у межах цієї справи не вбачає підстав відступати, Суд зазначає про відсутність підстав для формування висновків щодо застосування зазначених Правил та Переліку у межах цієї справи.

6.Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1.Відповідно до пункту 4 частини першої статті 296 ГПК суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).

6.2.З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність закриття касаційного провадження у справі №904/4463/23 з підстави, передбаченої пунктом 4 частини 1 статті 296 ГПК, оскільки після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у постановах від 19.04.2023 у справі №904/2019/22 та від 17.05.2023 у справі №904/2252/22 вже викладав висновок щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", отже обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, не підтвердилися.

7. Судові витрати

7.1.У зв`язку з тим, що Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження відповідно до норм статті 296 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору за розгляд касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 234, 235, 296 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1.Касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.08.2023 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 в частині стягнення плати за користування вагонами в розмірі 407 650,08 грн з ПДВ та збору за зберігання вантажу в розмірі 9 930,96 грн з ПДВ у справі №904/4463/22 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий С.В. Бакуліна

Судді О.Р. Кібенко

І.Д. Кондратова