ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 Справа № 917/1760/23

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І.,

при секретарі судового засідання Білій І.М.,

розглянувши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ідентифікаційний , вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116)

до Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (ідентифікаційний , адреса: вул. Гоголя, 26, село Великі Сорочинці, Миргородський район, Полтавська область, 37645)

про стягнення 104 421,01 грн.

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 104 421,01 грн, у тому числі: сума основного боргу згідно договору постачання природного газу № 15-1427/21-БО-Т від 06.12.2021 - 80 312,73 грн., пеня - 20 742,72 грн., три відсотки річних - 1 339,00 грн.; інфляційні втрати - 2026,56 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору постачання природного газу № 15-1427/21-БО-Т від 06.12.2021 в частині зобов`язання своєчасно оплачувати отриманий від позивача природний газ.

Ухвалою від 27.09.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень - до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Копія ухвали суду від 27.09.2023 направлялась відповідачу на його електронну адресу (), проте не була доставлена, документ повернено з повідомленням про помилку, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 81). У зв`язку з цим копію ухвали від 27.09.2023 було направлено відповідачу в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримано останнім 26.10.2023 (а.с. 82).

13.11.2023 від відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 83-86), у якому він заперечує позов, посилаючись на наступні обставини.

З метою звірки, уточнення та встановлення фактичної кількості розподіленого природного газу (спожитих кубів природного газу помісячно) за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 Великосорочинською сільською радою до Миргородського УЕГС АТ «Полтавагаз» направлено звернення № 1727/03-27 від 19.10.2023. У відповідь на вказане звернення Миргородським УЕГС АТ «Полтавагаз» направлено лист від 24.10.2023 № 55.5/10794/30083 додатками до якого слугували копія акту № ОУВІ-018248/12-22 надання послуг з розподілу природного газу ГРМ відповідно заяви-приєднання до договору на розподіл № 805 Р від 24.01.2022 (2 примірника) та зазначено наступну інформацію щодо кількості (об`єми у одиниці виміру м3) розподіленого природного газу за період з 01.12.2021 по 31.12.2022, а саме: грудень 2021р. - 3000 м3; січень 2022р. - 3987 м3; лютий 2022р. - 2638 м3; березень 2022р. - 2559 м3 , квітень 2022р. - 654 м3; травень 2022 р. - 0 м3; червень 2022р. - 0 м3; липень 2022 р. - 0 м3; серпень 2022р. - 0 м3; вересень 2022р. - 0 м3; жовтень 2022р. - 0 м3; листопад 2022 р. - 1205 м3; грудень 2022 - 3220 м3.

Відповідач зазначає, що вказане підтверджується також актами надання послуг з розподілу природного газу ГРМ відповідно заявки приєднання до договору на розподіл № 805 Р: № 0УВІ-020593/12-21 від 01.01.2022 (за період грудень 2021 року); № 0УВІ-002073/01-22 від 01.02.2022 (за період січень 2022 року); № ОУВІ-ООЗ796/02-22 від 01.03.2022 (за період лютий 2022 року); № 0УВІ-006269/03-22 від 01.04.2022 (за період березень 2022 року); № 0УВІ-008059/04-22 від 01.05.2022 (за період квітень 2022 року); № ОУВІ-017767/11-22 від 01.12.2022 (за період листопад 2022 року); № ОУВІ-018248/12-22 від 01.01.2023 (за період грудень 2022 року).

За підрахунками відповідача, загальна кількість розподіленого АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз» споживачу Виконавчому комітету Великосорочинської сільської ради за період з 01.12.2021 року по 31.12.2022 року складає 17 263 м3(3000 + 3987+ 2638 + 2559 + 654 + 1205 + 3220), а загальна вартість спожитого відповідачем за період 01.12.2021-31.12.2022 природного газу становить - 285 702, 65 грн (17 263 куб. м х 16, 55 грн).

Відповідач стверджує, що позивачем у актах приймання - передачі природного газу від 31.12.2021, 31.01.2022, 28.02.2022, 31.03.2022, 30.04.2022, 31.05.2022, 30.06.2022, 31.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022 неправильно самостійно визначено обсяги спожитого природного газу, які значно більші від фактичних об`ємів.

На момент звернення позивачем з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області Виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради здійснено оплату за спожити природний газ за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 на загальну суму 407 898,16 грн. Таким чином, враховуючи вартість фактично спожитого (285 702,65 грн) та суму оплаченого природного газу (407 898,16 грн), відповідач вважає, що у нього не тільки відсутня заборгованість, а й станом на сьогоднішній день утворилася переплата за спожитий газ у розмірі 122 195,51 грн.

15.11.2023 до суду надійшла відповідь позивача на відзив (а.с. 123-126).

Позивач у відповіді на відзив заперечує доводи відповідача, зазначаючи наступне.

За періоди поставки грудень 2021 - листопад 2022 року між сторонами підписані відповідні акти приймання-передачі природного газу без жодних заперечень та зауважень з боку відповідача, а отже останній узгодив обсяги спожитого природного газу та його вартість окремо по кожному періоду. Більш того, вказані періоди не є спірними, оскільки відповідач повністю по ним розрахувався.

Разом із цим, за період поставки грудень 2022 року споживачем не підписано відповідний Акт приймання-передачі природного газу. При цьому, такий акт направлявся на адресу Відповідача 13.01.2023 та 05.07.2023 повторно, втім останнім був проігнорований. Жодних зауважень та заперечень відповідача щодо обсягів та вартості природного газу, які зазначені в акті від 31.12.2022, останній не зазначав. Про свою незгоду з обсягами та вартістю природного газу відповідач почав зазначати лише після отримання позову.

Також позивач зазначає, що наданий відповідачем лист Миргородського управління експлуатації газорозподільної системи АТ «ОГРС «Полтавагаз» від 24.10.2023 № 55.5/10794/30083 не є листом від Оператора ГРМ, оскільки Миргородське управління експлуатації газорозподільної системи є структурним підрозділом АТ «ОГРС «Полтавагаз» та відповідає лише за власну дільницю, а не всього Оператора ГРМ - АТ «ОГРС «Полтавагаз». При цьому саме з останнім у відповідача укладено Договір розподілу природного газу від 24.01.2022 № 805Р. Разом із цим, у вищезазначеному листі Миргородське управління експлуатації газорозподільної системи надає інформацію щодо розподілу природного газу на виконання Договору № 805Р, в тому числі за період, грудень 2021 року, в той час як сам Договір № 805Р було укладено лише 24.01.2022.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

06.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - Постачальник, Позивач) та Виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (далі - Споживач, Відповідач) укладено договір № 15-1427/21-БО-Т постачання природного газу (далі - Договір; а.с. 19-29).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Пунктом 1.4. Договору передбачено, що Споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього Договору у Споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між Споживачем та Оператором газорозподільчої мережі (надалі - Оператор ГРМ) та присвоєний Оператором ГРМ персональний ЕТС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між Споживачем та Оператором газотранспортної системи (надалі - Оператор ГТС) та присвоєний Оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти Споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі). Відповідальність за достовірність інформації вказаної в цьому пункті, несе Споживач.

Відповідно до п. 1.5. Договору у разі якщо об`єкти Споживача підключені до газорозподільних мереж, розподіл природного газу, який постачається за цим Договором. здійснює(ють) оператор(и) газорозподільних мереж, а саме: АТ "Полтавагаз", з яким Споживач уклав відповідний договір (договори).

Згідно п. 3.1. Договору Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Постачання газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення Споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (п. 3.2. Договору).

Постачальник із застосуванням ресурсів Інформаційної платформи Оператора ГТС та Споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного Споживачем обсягу природного газу. На запит Постачальника Споживач надає інформацію щодо планового використання газу за розрахунковий період (місяць) в розрізі добових обсягів та до 13:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо фактичних обсягів використання газу за минулу добу, планових обсягів використання газу на наступну добу та до 24:00 поточної доби - оперативцу інформацію щодо використання газу за поточну добу (п. 3.4. Договору).

Приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 Договору).

Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п. 3.5.1. Договору).

В пункті 4.1. Договору сторони погодили ціну природного газу: ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,42 грн., крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн. за 1000 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16 554,00 грн.

Загальна вартість цього Договору па дату укладання становить 1 028 417,25 грн, крім того ПДВ - 205 683,45 грн, разом з ПДВ - 1 234 100,70 грн (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або отроків оплати за пунктом 8.1 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставку Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно п. 13.1 Договору, даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до « 31» грудня 2022 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Вказаний Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін.

06.12.2023 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору постачання природного газу від 06.12.2021 № 15-1427/21-БО-Т (а.с. 32-34).

Вказаною додатковою угодою сторони, крім іншого, внесли зміни до п. 4.1. та 4.3. Договору щодо ціни природного газу та загальної вартості Договору:

- ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.;

- загальна вартість цього Договору становить 1 234 097,54 грн (з ПДВ).

Зазначена додаткова угода розповсюджує свою дію на відносини сторін, що склались станом на 01.09.2022 (п. 13 Додаткової угоди № 1).

На виконання умов Договору, позивач у період з грудня 2021 року по грудень 2022 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 488 210,89 грн, що підтверджується такими актами приймання-передачі природного газу:

- від 31.12.2021 за грудень 2021 року, обсяг споживання 3,76407 тис. куб. м, на суму 62 310,40 грн;

- від 31.01.2022 за січень 2022 року, обсяг споживання 6,26200 тис. куб. м, на суму 103 661,12 грн;

- від 28.02.2022 за лютий 2022 року, обсяг споживання 4,26300 тис. куб. м, на суму 70 569,67 грн;

- від 31.03.2022 за березень 2022 року, обсяг споживання 4,02600 тис. куб. м, на суму 66 646,38 грн;

- від 25.04.2022 за березень 2022 року (коригування), обсяг споживання 4,02600 тис. куб. м, на суму 66586,40 грн (з врахуванням коригування);

- від 30.04.2022 за квітень 2022 року, обсяг споживання 1,50900 тис. куб. м, на суму 24 957,50 грн;

- від 31.05.2022 за травень 2022 року, обсяг споживання 0,03300 тис. куб. м, на суму 546,29 грн;

- від 30.06.2022 за червень 2022 року, обсяг споживання 0,03000 тис. куб. м, на суму 496,62 грн;

- від 31.07.2022 за липень 2022 року, обсяг споживання 0,04500 тис. куб. м, на суму 744,94 грн;

- від 31.08.2022 за серпень 2022 року, обсяг споживання 0,05100 тис. куб. м, на суму 844,26 грн;

- від 30.09.2022 за вересень 2022 року, обсяг споживання 0,04200 тис. куб. м, на суму 695,27 грн;

- від 31.10.2022 за жовтень 2022 року, обсяг споживання 0,03700 тис. куб. м, на суму 612,49 грн;

- від 30.11.2022 за листопад 2022 року, обсяг споживання 2,65000 тис. куб. м, на суму 43 867,80 грн.

Всі вказані акти приймання-передачі природного газу підписані представниками сторін без зауважень та скріплені печатками.

Також позивачем надано копію акту приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 за грудень 2022 р., згідно якого обсяги споживання склали 6,78500 тис. куб. м вартістю 112 318,13 грн з ПДВ. Вказаний акт підписано лише представником постачальника та скріплений печаткою ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (а.с. 49).

Зазначений акт було направлено постачальником на адресу споживача з супровідним листом 05.07.2023 та отримано споживачем 11.07.2023. На підтвердження цього позивачем надано копії супровідного листа, опису вкладення, накладної АТ "Укрпошта" № 597 від 05.07.2023, фіскального чеку від 05.07.2023 та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 48, 50-52). Також позивач зазначає, що скан-копію підписаного акту приймання-передачі природного газу за грудень 2022 року було надіслано споживачу 13.01.2023 на електронну пошту: та . На підтвердження цього позивачем надано скрін-шоти повідомлень електронної пошти (а.с. 54).

Згідно п. 3.5.3 Договору споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору (п. 3.5.4. Договору).

На виконання умов Договору, зокрема п. 3.5.4., з метою документального підтвердження об`ємів природного газу, поставленого ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" окремим споживачам, представником постачальника адвокатом Пясецьким Д.В. було подано адвокатський запит до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України". У вказаному запиті, крім іншого, адвокат просив надати інформацію з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (ЕІС-код 56ХS00004ALFV00K) природного газу з ресурсу ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код 56Х10Х) за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 (а.с. 55-57).

На адвокатський запит Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надано роздруківку з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS00004ALFV00K за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 (а.с. 58-60), згідно якої остаточна алокація відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS00004ALFV00K в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 склала 6785 куб м.

Таким чином, за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року відповідачем було спожито природний газ на загальну суму 488 210,89 грн.

Відповідач за отриманий по Договору природний газ розрахувався частково, сплативши суму 407 898,16 грн, що підтверджується довідкою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" № 16/2-09/37291/2023 від 19.07.2023 з доданими до неї реєстрами надходжень та перерахувань коштів (а.с. 61-65).

Згідно п. 5.1. Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

З огляду на погоджені сторонами умови Договору, остаточний розрахунок за фактично поставлений/спожитий обсяг газу протягом розрахункового періоду здійснюється Споживачем у термін до 15 числа місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

В порушення умов Договору оплату відповідачем своєчасно не проведено. На момент пред`явлення позову, заборгованість відповідача за природний газ становить 80 312,73 грн.

З урахуванням суми та періодів прострочення відповідачем сплати основного боргу, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 20 742,72 грн, 3% річних у розмірі 1 339,00 грн. та інфляційні втрати на суму 2026,56 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості на суму 104 421,01 грн, у тому числі: сума основного боргу - 80 312,73 грн., пеня - 20 742,72 грн., три відсотки річних - 1339,00 грн.; інфляційні втрати - 2026,56 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як встановлено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Договір, за ст. 629 ЦК України, є обов`язковим до виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору № 15-1427/21-БО-Т постачання природного газу від 06.12.2021.

Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частинами 1, 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Правила постачання природного газу, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, розроблені на виконання п. 17 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС) (далі - Правила).

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Правил, підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків.

Згідно з п. 2 розд. ІІ Правил, постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктами 9 та 19 розд. ІІ Правил передбачено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу. Постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

Споживач, згідно з п. 20 розд. ІІ Правил, зобов`язується, зокрема, дотримуватись вимог цих Правил; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами.

Згідно наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року (а.с. 35-47, 49), позивач передав у власність відповідача природний газ обсягом 33,52307 тис. куб. м на загальну суму 488 210,89 грн.

Відповідач щодо вказаних у актах обсягів споживання природного газу заперечує.

Так, згідно наданої відповідачем копії договору № 805Р розподілу природного газу від 24.01.2022, оператором ГРМ, який надає відповідачу послуги з розподілу природного газу, є Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" (а.с. 103-112).

Додатковою угодою № 1 від 24.01.2022, п. 12.1 договору № 805Р розподілу природного газу від 24.01.2022 викладено в такій редакції: "Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання та вступає в силу з 01.01.2022 року і діє до 31.12.2022 року в частині надання послуг з розподілу природного газу...» (а.с. 43).

Згідно п. 5.2. договору № 805Р розподілу природного газу від 24.01.2022, визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігається з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача.

Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Якщо комерційний вузол обліку встановлений не на межі балансової належності сторін (точка вимірювання не збігаєтеся з точкою комерційного обліку), фактичний об`єм природного газу визначається з урахуванням втрат та витрат природного газу між точкою вимірювання і межею балансової належності сторін шляхом їх додавання/віднімання до/від об`єму природного газу, визначеного комерційним вузлом обліку в точці вимірювання, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу беруться дані комерційного вузла обліку Оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного вузла обліку в Оператора ГРМ беруться дані комерційного вузла обліку Споживача.

При здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим Споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.

При здійсненні обліку спожитого природного газу Споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу Дереться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов згідно з вимогами, вюначеними в Кодексі газорозподільних систём.

У разі виявлення порушень вимог Кодексу газорозподільних систем при обліку спожитого природного газу побутовим Споживачем та Споживачем, що не є побутовим, за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться об`єми природного газу, які нараховуються згідно з вимогами Кодексу газорозподільних систем (п. 5.4 Договору № 805 Р).

З метою звірки, уточнення та встановлення фактичної кількості розподіленого природного газу (спожитих кубів природного газу помісячно) за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 Великосорочинською сільською радою до Миргородського УЕГС АТ «Полтавагаз» направлено звернення № 1727/03-27 від 19.10.2023.

У відповідь на вказане звернення Миргородським Управлінням експлуатації газорозподільної системи Акціонерного товариства «Полтавагаз» направлено лист від 24.10.2023 № 55.5/10794/30083 з доданою до нього копією акту № ОУВІ-018248/12-22 надання послуг з розподілу природного газу ГРМ відповідно заяви-приєднання до договору на розподіл № 805 Р від 24.01.2022 та зазначено наступну інформацію щодо кількості (об`єми у одиниці виміру м3) розподіленого природного газу за період з 01.12.2021 по 31.12.2022, а саме: грудень 2021 р. - 3000 м3; січень 2022 р. - 3987 м3; лютий 2022 р. - 2638 м3; березень 2022 р. - 2559 м3: квітень 2022 р. - 654 м3; травень 2022 р. - 0 м3; червень 2022 р. - 0 м3; липень 2022 р. - 0 м3; серпень 2022 р. - 0 м3; вересень 2022 р. - 0 м3: жовтень 2022 р. - 0 м3; листопад 2022 р. - 1205 м3; грудень 2022 - 3220 м3 (а.с. 102).

Також відповідачем надано акти надання послуг з розподілу природного газу ГРМ відповідно заявки приєднання до договору на розподіл № 805 Р: № 0УВІ-020593/12-21 від 01.01.2022 (за період грудень 2021 року); № 0УВІ-002073/01-22 від 01.02.2022 (за період січень 2022 року); № ОУВІ-ООЗ796/02-22 від 01.03.2022 (за період лютий 2022 року); № 0УВІ-006269/03-22 від 01.04.2022 (за період березень 2022 року); № 0УВІ-008059/04-22 від 01.05.2022 (за період квітень 2022 року); № ОУВІ-017767/11-22 від 01.12.2022 (за період листопад 2022 року); № ОУВІ-018248/12-22 від 01.01.2023 (за період грудень 2022 року).

Згідно зазначених актів надання послуг з розподілу природного газу, загальна кількість розподіленого АТ «Оператора газорозподільної системи «Полтавагаз» споживачу Виконавчому комітету Великосорочинської сільської ради за період з 01.12.2021 року по 31.12.2022 року складає 17 263 м3.

У зв`язку з цим відповідач вважає, що загальна вартість спожитого ним природного газу за період з 01.12.2021 по 31.12.2022 становить - 285 702, 65 грн (17 263 куб. м х 16, 55 грн (вартість 1 куб. м газу).

Суд відхиляє заперечення відповідача, оскільки акти приймання-передачі природного газу відповідно до договору від 06.12.2021 № 15-1427/21-БО-Т за період з грудня 2021р. по листопад 2022р. підписані обома сторонами без будь-яких зауважень.

Акт приймання-передачі природного газу за грудень 2022р. хоча і не підписаний відповідачем, проте був надісланий відповідачу рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення (а.с 50-52) та був отриманий відповідачем.

Умовами п. 3.5.4. Договору постачання природного газу визначено порядок встановлення обсягів спожитого газу в разі непідписання акту приймання-передачі природного газу. А саме: у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Таким чином, у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту, обсяги спожитого споживачем природного газу встановлюються саме на підставі даних Інформаційної платформи Оператора ГТС.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ».

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - «Кодекс ГТС»).

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку Позивач та Відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень, (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Згідно наданої ТОВ "Оператор газотранспортної сисьтеми України" роздруківки з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS00004ALFV00K за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 (а.с. 58-60), остаточна алокація відборів споживача з ЕІС-кодом 56ХS00004ALFV00K (Виконавчий комітет Великосорочинської сільської ради) в період з 01.12.2022 по 31.12.2022 склала 6785 куб м.

Саме ці обсяги вказано в акті приймання-передачі природного газу від 31.12.2022, який не підписано відповідачем.

Суд звертає увагу, що встановлення обсягів спожитого газу на підставі інших документів (зокрема, довідки Миргородського Управління експлуатації газорозподільної системи Акціонерного товариства «Полтавагаз») умовами договору не передбачено.

Відомості, викладені в довідці Миргородського Управління експлуатації газорозподільної системи Акціонерного товариства «Полтавагаз», суд оцінює критично.

Так, загальні обсяги споживання природного газу у довідці вказано починаючи з грудня 2021 року, в той час як договір розподілу природного газу № 805Р було укладено лише 24.01.2022.

Вказані у довідці обсяги споживання за січень-листопад 2022р. не відповідають обсягам, які зафіксовані сторонами в актах приймання-передачі природного газу, доданих до позовної заяви, які підписані відповідачем без заперечень

Крім цього, суд зазначає, що відповідачем не надано доказів наявності у Миргородського Управління експлуатації газорозподільної системи Акціонерного товариства «Полтавагаз» повноважень на вчинення відповідних дій щодо ведення обліку обсягів розподіленого природного газу та надання інформації щодо таких обсягів.

Враховуючи зазначене, суд відхиляє заперечення відповідача щодо обсягів спожитого ним природного газу.

Таким чином, судом встановлено, що за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року позивач передав у власність відповідача природний газ обсягом 33,52307 тис. куб. м на загальну суму 488 210,89 грн.

Згідно п. 5.1. Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується відповідачем факт здійснення ним оплати за поставлений газ у розмірі 407 898,16 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений по Договору газ за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року складає 80 312,73 грн.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 80 312,73 грн заборгованості за природний газ визнаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошових зобов`язань з оплати за поставлений природний газ, позивач відповідно до умов договору та чинного законодавства нарахував і заявив до стягнення 20 742,72 грн пені, 1339,00 грн 3% річних та 2026,56 грн інфляційних.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як зазначалось вище, пунктом п. 7.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або отроків оплати за пунктом 8.1 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставку Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши розрахунки пені, викладені позивачем, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (правові висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц).

Передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати і 3% річних за своєю правовою природою не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Наведена правова викладена у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі № 905/978/17, від 11.05.2018 у справі № 922/3087/17, від 26.04.2018 у справі № 910/11857/17.

Індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В даних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, отже враховуючи факт не виконання відповідачем належним чином обов`язку з оплати отриманого на підставі Договору природного газу, суд прийшов до висновку, що позивач має право на стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛігаЗакон, суд встановив, що визначені позивачем періоди нарахування є обґрунтованими, а розрахунок арифметично правильним, відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача та відповідача, надано можливість обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Згідно із п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2684,00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виконавчого комітету Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області (ідентифікаційний ; адреса: вул. Гоголя, 26, село Великі Сорочинці, Миргородський район, Полтавська область, 37645) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (ідентифікаційний ; адреса: вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116) 80 312,73 грн основного боргу, 20 742,72 грн пені, 1339,00 грн 3% річних, 2026,56 грн інфляційних втрат, 2684, 00 грн судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя І.І. Пушко