07.11.2023Справа № 910/8354/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крисько О.А., розглянувши заяви про ухвалення додаткових рішень у справі №910/8354/21
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"
до Приватного підприємства "Дублер-Люкс"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тівац"
про стягнення 182465,90 грн
та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Дублер-Люкс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"
про стягнення 269683,52 грн
Представники учасників сторін:
від позивача: Закарлюка Н.С.;
від відповідача, третьої особи: Магратій Я.В..
Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Приватного підприємства "Дублер-Люкс" (далі - відповідач) про стягнення 182465,90 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №1213/07/19 від 01.07.2019, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача основний борг у розмірі 172233,50 грн, 3% річних у розмірі 2017,78 грн та інфляційні втрати у розмірі 8214,62 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №910/8354/21 та враховуючи малозначність даної справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
05.07.2021 через відділ діловодства суду від відповідача (далі - позивач за зустрічним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (далі - відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 199988,91 грн.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач за зустрічним позовом здійснює нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території виходячи з невірно визначеної площі орендованого нерухомого майна, а тому повинен повернути переплату за договором №1213/07/19 від 01.07.2019 у заявленій до стягнення сумі.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2021 прийнято зустрічний позов Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення 199988,91 грн до розгляду з первісним позовом у справі №910/8354/21, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, постановлено здійснювати розгляд справи №910/8354/21 за правилами загального позовного провадження починаючи зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.
У судовому засіданні 03.08.2021 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, зокрема, про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача у справі за первісним позовом.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про стягнення 182465,90 грн задоволені частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" заборгованість в сумі 107129,63 грн, 3% річних у розмірі 1330,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 6189,55 грн та судовий збір у розмірі 1719,75 грн, в решті первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення 269683,52 грн відмовлено повністю.

При цьому, в первісній позовній заяві позивачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн з частковим наданням відповідних доказів, а щодо акту приймання-передачі правничої допомоги в підтвердження дійсного надання правничих послуг вказав про його подання протягом 5 днів після ухвалення рішення.

09.12.2021 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" надійшла заява про відшкодування витрат за надану професійну правничу допомогу, в який позивач за первісним позовом просить покласти на відповідача за первісним позовом судові витрати у розмірі 30000,00 грн на оплату правничої допомоги з доказами їх понесення.

У свою чергу, у письмових поясненнях третя особа заперечила щодо заявлених позивачем за первісним позовом адвокатських витрат та зауважила на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" не надало відповідних документів, що унеможливлює належно оцінити такі докази. Вказує, що позивачем у первісному позові не наведено з яких послуг/робіт складається орієнтовний розмір заявлених витрат, а встановлення фіксованої суми гонорару успіху не відповідає приписам Господарського процесуального кодексу України, оскільки фіксована сума не визначає в дійсності витраченого часу.

Разом з цим, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у своїх поясненнях від 13.08.2021 зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 33600,00 грн (з подальшим їх збільшенням), у разі ухвалення рішення на користь Приватного підприємства "Дублер-Люкс" та зазначила, що підтверджуючі докази будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

11.01.2022, 01.02.2022, 04.02.2022, 21.02.2022 та 15.09.2022 від третьої особи надійшли заяви про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до яких остаточний їх розмір становить 166600,00 грн, до яких включено і винагороду за позитивний результат наданих послуг у розмірі 13000,00 грн.

Третя особа є учасником справи (ч. 1 ст. 41 ГПК України), її пояснення належать до заяв по суті справи (стаття 168 структурно розміщена у параграфі 1 "Заяви по суті" глави 1 "Письмові заяви учасників справи" розділу ІІІ "Позовне провадження" Господарського процесуального кодексу України), а згідно приписів частини 13 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2022 року відкладено вирішення питання щодо призначення судового засідання для розгляду заяв про розподіл судових витрат у зв`язку з надходженням до суду ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 про витребування з Господарського суду міста Києва матеріалів справи №910/8354/21.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дублер-Люкс" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 року без змін.

За супровідним листом Північного апеляційного господарського суду №910/8354/21/09.1-04.1/5551/23 від 02.10.2023 матеріали справи повернуті до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2023 року призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 24.10.2022.

Судове засідання, призначене на 24.10.2023, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Васильченко Т.В. на лікарняному, відтак ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2023 року судове засідання призначено на 07.11.2023 року.

В судовому засіданні 07.11.2023 представник позивача за первісним позовом подану заяву підтримав просив задовольнити та стягнути з відповідача за первісним позовом понесені витрати, у задоволені заяви третьої особи про стягнення судових витрат просив відмовити. Представник відповідача за первісним позовом та третьої особи, просили відмовити у відшкодуванні понесених позивачем за первісним позовом витрат на правничу допомогу та задовольнити заяву третьої особи про стягнення судових витрат з позивача за первісним позовом.

Розглянувши подані заяви про ухвалення додаткового рішення та надані учасниками справи докази на їх понесення, суд дійшов таких висновків.

Приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В той же час, враховуючи встановлені приписами ст. 238 Господарського процесуального кодексу України вимоги до змісту рішення суду та визначений у ст. 240 Господарського процесуального кодексу України порядок проголошення судового рішення, вбачається, що у разі якщо учасник справи в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі заявив про намір подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду докази на підтвердження розміру судових витрат, суд, після надходження відповідних доказів від учасника справи, може вирішити питання щодо розподілу судових витрат не інакше як шляхом ухвалення додаткового рішення.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених учасниками справи під час розгляду даної справи на оплату послуг професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

У поданій заяві позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 30000,00 грн на професійну правничу допомогу, а третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, у разі ухвалення рішення на користь Приватного підприємства "Дублер-Люкс", просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" понесені судові витрати у розмірі 166600,00 грн (в тому числі й винагороду за позитивний результат у розмірі 13000,00 грн) на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем за первісним позовом надані копії договору про надання правової допомоги №27/04/2021 від 27.04.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (далі - клієнт) та адвокатом Пуляєвою Юлією Дмитрівною (далі - адвокат), акт №1 про надання послуг (правової допомоги) до договору про надання правової допомоги №27/04/2021 від 27.04.2021, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КВ №000389 від 17.12.2018 та посвідчення адвоката №000389 від 17.12.2018, що видані на ім`я Пуляєвої Юлії Дмитрівни.

За умовами пункту 1.1 договору про надання правової допомоги №27/04/2021 від 27.04.2021, адвокат зобов`язується за дорученням клієнта на умовах та в порядку, передбаченому договором, надати правову допомогу клієнту та представництво його інтересів, зокрема, але не виключно, перед фізичними особами та юридичними особами всіх форм власності, судових органах усіх інстанцій, в тому числі, але не виключно щодо складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру з питань захисту прав та законних інтересів клієнта. Клієнт зобов`язується сплатити адвокату гонорар за надану правову допомогу, а також у випадку необхідності фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили, що адвокат наділеній такими повноваженнями, зокрема, бути представником клієнта у місцевих загальних судах, господарських і адміністративних судах України, судах апеляційної та касаційної інстанції, Верховному Суді без обмеження повноважень, передбачених КПК України, ЦПК України, КАС України, ГПК України та КУпАП та з усіма правами, які надані свідку, підозрюваному, обвинуваченому, позивачу, відповідачу та третій особі, скаржнику, у тому числі, з правом підписувати від імені клієнта всі необхідні документи та подавати до суду позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, відзиви, заперечення, пояснення, заяви, клопотання, скарги, змінювати підстави або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, пред`являти зустрічний позов, укладати мирову угоду на будь-якій стадії процесу, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії судових рішень, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності та неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, здійснювати аудіо- та відеозапис судових та інших проваджень, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами без обмеження повноважень.

Розділом 4 укладеного договору сторони визначили виплату гонорару та компенсацію додаткових затрат. Так, пунктами 4.1 та 4.2 договору визначено, що за роботу та послуги, що виконуються та надаються адвокатом, клієнт перераховує гонорар визначений сторонами в письмовому вигляді за підписом обох сторін. Сторони погодили, що послуги адвоката надаються клієнту з розрахунку 30000,00 грн, які підлягають оплаті клієнтом на користь адвоката у строк протягом 60 календарних днів з часу набрання законної сили відповідним рішенням суду по справі про стягнення заборгованості з Приватного підприємства "Дублер-Люкс".

За актом №1 про надання послуг (правової допомоги) від 01.12.2021, адвокатом надана, а клієнтом прийнята правова допомога під час розгляду справи вартістю 30000,00 грн, а саме: збирання доказів для формування правової позиції позивача у кількості 5 годин, вартістю 5000,00 грн; аналіз документів для написання позовної заяви у кількості 2 години, вартістю 2000,00 грн; написання та подання позовної заяви до суду у кількості 5 годин, вартістю 5000,00 грн; написання та подання заяви про усунення недоліків у кількості 1 година, вартістю 1000,00 грн; аналіз відзиву у справі та додатків до нього у кількості 2 години, вартістю 2000,00 грн; написання та подання відповіді на відзив у кількості 2 години, вартістю 2000,00 грн; написання та подання відзиву на зустрічну позовну заяву у кількості 4 години, вартістю 4000,00 грн; написання та подання клопотання від 06.08.2021 у кількості 1 години, вартістю 1000,00 грн; підготовка доказів до письмових пояснень, їх аналіз у кількості 3 годин, вартістю 3000,00 грн та написання письмових пояснень у кількості 3 годин, вартістю 3000,00 грн. При цьому, у вказаному акті зазначено, що клієнт претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

З урахуванням наданих доказів, представник позивача за первісним позовом вказує про понесення адвокатських витрат у розмірі 30000,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/8354/21 про стягнення заборгованості з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №1213/07/19 від 01.07.2019.

Судом встановлено, що Пуляєва Юлія Дмитрівна, є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

У свою чергу, на підтвердження понесення витрат на правову допомогу третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача за первісним позовом надано копії: договору про надання правової допомоги №17 від 17.08.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тівац" (далі - клієнт) та адвокатом Магратій Яніною Василівною (далі - адвокат) та додаткові угоди до нього; акти приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №1/1 від 30.12.2021, №1/2 від 26.01.2022, №1/3 від 01.02.2022, №1/4 від 05.02.2022, №1/5 від 04.08.2022; рахунки на оплату №12 від 31.12.2021, №13 від 26.01.2022, №14 від 01.02.2022, №15 від 05.02.2022, №16 від 04.08.2022; ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1141156 від 11.08.20210, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5605/10 від 17.03.2016 та посвідчення адвоката №5605/10 від 17.03.2016, що видані на ім`я адвоката Магратій Я.В.

За умовами пункту 1.1 договору про надання правової допомоги №17 від 17.08.2020, предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів клієнта, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Умовами пункту 1.2 вищевказаного договору визначено, що на виконання пункту 1.1 даного договору клієнт надає право (уповноважує) адвоката при здійсненні своїх повноважень: представляти клієнта перед державними органами, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та будь-якими фізичними особами з приводу усіх питань, пов`язаних з діяльністю клієнта; представляти клієнта в правоохоронних та контролюючих органах, органах місцевого самоврядування, органах нотаріату, органах Державної виконавчої служби, судах всіх інстанцій, у тому числі місцевих судах (загальних, господарських, адміністративних), судах апеляційної та касаційної інстанцій (загальних, господарських, адміністративних), Верховному Суді, з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу, третій особі, цивільному позивачу, цивільному відповідачу, заявнику, скаржнику, третій та зацікавленій особі, стороні виконавчого провадження (стягувачу або боржнику), захищати інтереси клієнта під час досудового слідства та судового розгляду.

У відповідності із умовами даного договору адвокат зобов`язується надати правову допомогу клієнту із супроводження діяльності клієнта, представництва та захисту законних прав та інтересів останнього в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього договору (пункт 2.1 договору).

За послуги, що надаються адвокатом у відповідності із умовами даного договору, клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі, визначеному за домовленістю сторін та обумовлюється у додатковій угоді/акті приймання-передачі наданих послуг, що є невід`ємними додатками до договору, виходячи зі складності правового питання, справи, її тривалості, важливості питання, що вирішується для клієнта, фінансових можливостей та матеріального стану клієнта (пункт 4.1 договору).

Умовами пункту 2 та 3 додаткової угоди №1 від 17.08.2020 до договору про надання правової допомоги №17 від 17.08.2020 між адвокатом та клієнтом погоджено, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1200,00 грн, в тому числі ПДВ у розмірі 200,00 грн. При цьому, клієнт додатково сплачує винагороду (гонорар) адвокату за позитивний результат наданих послуг (позитивне рішення суду) у розмірі 13000,00 грн.

За актами №1/1 від 31.12.2021 року, №1/2 від 26.01.2022, №1/3 від 01.02.2022, №1/4 від 05.02.2022, №1/5 від 04.08.2022 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги №17 від 17.08.2020 року, адвокатом надані, а клієнтом прийняті послуги: ознайомлення з матеріалами справи №910/8354/21, підготовлено заяву №11/08/2021-1 від 11.08.2021 про ознайомлення з матеріалами справи (тривалість 2,5 години, вартість 3000,00 грн); підготовлено пояснення третьої особи №12/08/2021-1 від 12.08.2021 на позовну заяву від 05.08.2021 про стягнення заборгованості та відповідь на відзив від 05.08.2021 (в порядку статті 168 Господарського процесуального кодексу України) до Господарського суду міста Києва (тривалість 20 годин, вартість 24000,00 грн); підготовлено пояснення третьої особи №29/08/2021 від 29.08.2021 на письмові пояснення позивача за первісним позовом від 11.08.2021 до Господарського суду міста Києва (тривалість 18 годин, вартість 21600,00 грн); підготовлено лист від 05.10.2020 до ТОВ "Перший український експертний центр" (тривалість 1,5 години, вартість 1800,00 грн); підготовлено адвокатський запит №б/н від 03.10.2020 до ТОВ "Перший український експертний центр" (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено адвокатський запит №11/08/2021 від 11.08.2021 (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено адвокатський запит №б/н від 09.09.2020 до ТОВ "Перший український експертний центр" (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено адвокатський запит №б/н від 07.09.2020 до ТОВ "Перший український експертний центр" (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено адвокатський запит №б/н від 23.09.2020 до ГУ ДСНС України у м. Києві (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено адвокатський запит №б/н від 19.10.2020 до УП у м. Києві Департаменту патрульної поліції (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено пояснення третьої особи №31/08/2021 від 31.08.2021 на зустрічну позовну заяву від 21.07.2021 про стягнення заборгованості та на заяву про збільшення позовних вимог у розмірі 21586,61 грн до зустрічної позовної заяви ПП "Дублер-Люкс" від 28.08.2021 до Господарського суду міста Києва (тривалість 6 годин, вартість 7200,00 грн); підготовлено клопотання №31/08/2021 від 31.08.2021 про зупинення провадження у справі №910/8354/21 до Господарського суду міста Києва (тривалість 3 години, вартість 3600,00 грн); підготовлено пояснення третьої особи №13/09/2021 від 13.09.2021 на заперечення від 07.09.2021 на заяву про збільшення розміру позовних вимог (тривалість 6 годин, вартість 7200,00 грн); підготовлено пояснення №03/09/2021 від 03.09.2021 третьої особи на пояснення від 19.08.2021 (тривалість 4 години, вартість 4800,00 грн); 14.09.2021 участь у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено заяву №04/10/2021 від 04.10.2021 про визнання неналежними доказів (тривалість 5 годин, вартість 6000,00 грн); підготовлено заяву про долучення доказів №17/11/2021 від 17.11.2021 (тривалість 1,5 години, вартість 1800,00 грн); підготовлено заяву про долучення доказів №17/11/2021-1 від 17.11.2021 (тривалість 1,5 години, вартість 1800,00 грн); підготовлено заяву про долучення доказів №08/112021 від 08.11.2021 (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено адвокатський запит №04/10/2021 від 04.10.2021 до ДВ "Преса України" (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено пояснення №12/11/2021-1 від 12.11.2021 на виконання протокольної ухвали Господарського суду міста Києва від 09.11.2021 (тривалість 4 години, вартість 4800,00 грн); 09.11.2021 участь у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); 19.11.2021 участь у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); 14.01.2022 участь у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); 01.02.2022 участь у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено письмово окрема думка третьої особи щодо оцінки досліджених доказів (судові дебати) №28/01/2022 від 28.01.2022 (тривалість 10 годин, вартість 18000,00 грн); 04.02.2022 участь у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн); підготовлено письмову промову представника третьої особи у судових дебатах по зустрічній позовній заяві (продовження) (тривалість 8 годин, вартість 9600,00 грн); 26.07.2022 участь у судовому засіданні у Господарському суді міста Києва (тривалість 2 години, вартість 2400,00 грн). У вказаних актах вказано, що клієнт не має жодних претензій до якості наданих адвокатом послуг.

З урахуванням наданих доказів, представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача вказує про понесення адвокатських витрат у розмірі 153600,00 грн та вказує про стягнення винагороди за позитивний результат наданих послуг у розмірі 13000,00 грн за надану правничу допомогу в межах справи №910/8354/21.

Судом встановлено, що Магратій Яніна Василівна, є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: - фіксованого розміру; - погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 наголошено на тому, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі неналежного виконання боржником своїх зобов`язань та/або подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/20229/21, від 13.12.2022 у справі №910/429/21 та від 11.11.2022 у справі №909/50/22.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необгрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2023 у справі №910/13735/22 та від 22.12.2022 у справі №922/2666/21.

При цьому, судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів учасника справи (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

В той же час, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду позивачем за первісним позовом документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, суд прийшов до висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката за первісним позовом не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та складності даної справи, з урахуванням обсягу наданих послуг (п.2 ч.5 ст.129 ГПК України).

Так, суд враховує, що даний спір відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договорів регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а предмет доказування у справі №910/8354/21 охоплює незначну кількість обставин та фактів, які підлягають дослідженню.

При цьому, суд вважає безпідставним відшкодування відповідачем за первісним позовом наданої адвокатом роботи у вигляді "написання та подання заяви про усунення недоліків", оскільки наслідки неналежного оформлення та подання позовної заяви не може обтяжувати відповідача у фінансовому аспекті.

Разом з цим, під час вирішення питання про розподіл судових витрат через призму приписів частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує, що включення окремо до складу наданих адвокатом послуг, таких як "збирання доказів для формування правової позиції позивача", "аналіз документів для написання позовної заяви" не можуть бути виділені в окремий вид послуг, позаяк є обов`язковою передумовою здійснення представництва та захисту інтересів клієнта у справі, а відтак поглинаються послугами "написання та подання позовної заяви до суду" у даній справі. Вищезазначене стосується і таких послуг, як "аналіз відзиву у справі та додатків до нього", що поглинається послугою "написання та подання відповіді на відзив" та "підготовка доказів до письмових пояснень, їх аналіз" поглинається послугою "написання письмових пояснень".

У той же час, суд вважає безпідставними міркування третьої особи, що ненадання позивачем за первісним позовом одночасно з позовом документів на підтвердження понесення судових витрат, позбавило третю особу можливості подати заперечення, так як у первісному позові позивачем зазначено орієнтовний їх розмір та повідомлено, що в подальшому витрати на правничу допомогу будуть підтверджені актом приймання-передачі, що відповідає приписам процесуального законодавства.

Відхиляє суд і твердження третьої особи про те, що встановлення позивачем за первісним позовом фіксованої суми гонорару не відповідає приписам Господарського процесуального кодексу України, оскільки фіксована сума не визначає в дійсності витраченого часу, адже, як вже було вище зазначено судом форма винагороди адвоката може бути або фіксованою, або погодинною оплатою. Відтак, визначення сторонами фіксованого розміру гонорару не протирічить вимогам закону. Аналогічна правова позиція щодо фіксованого розміру гонорару викладена у постанові Верховного Суду від 14.09.2023 у справі №911/3076/21 та від 20.01.2021 у справі №357/11023/18.

За таких обставин, виходячи з критеріїв складності справи, ціни позову, обсягу матеріалів, кількості підготовлених документів, висновків суду про часткове задоволення первісних позовних вимог, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для зменшення такого розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та необхідність покладення на відповідача за первісним позовом витрат позивача на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн.

У той же час, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про стягнення судових витрат з позивача за первісним позовом, суд дійшов такого висновку.

Так, як вже було зазначено судом, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом при попередньому (орієнтовному) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу визначила витрати у розмірі 33600,00 грн, а остаточна їх вартість визначена у розмірі 166600,00 грн, до яких включено і винагороду за позитивний результат наданих послуг у розмірі 13000,00 грн.

Згідно приписів частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини шостої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Передбачене частиною шостою статті 129 ГПК України поняття "істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку" є оціночним та залежить від конкретних обставин справи. Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі №910/7540/19.

У даному випадку, третя особа жодним чином не обґрунтувала, що вона не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього розрахунку, з огляду на те, що частина з означених в акті №1/1 від 31.12.2021 послуг, на момент подання пояснень від 12.08.2021 з вказівкою на їх попередній розмір, вже були надані третьою особою, а тому могли бути вказані у пояснення, зокрема, надані адвокатом послуги у 2020 році, зважаючи, що провадження у даній справі відкрито 14 червня 2021 року. При цьому, третя особа не обґрунтувала яким чином надані послуги у 2020 році стосуються розгляду первісної позовної заяви у даній справі, провадження в якій відкрито у червні 2021 року, враховуючи, що за приписами Господарського процесуального кодексу України відшкодуванню підлягають судові витрати, які пов`язані саме з розглядом справи, а не будь-які витрати на правову допомогу в межах наявних правовідносин учасника справи з адвокатом.

Безпідставним є і покладення на позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) витрат третьої особи на професійну правничу допомогу за підготовку заяв, заперечень, пояснень в межах розгляду зустрічного позову Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення 269683,52 грн, зважаючи на те, що у задоволенні зустрічного позову, який підтримувала третя особа, судом було відмовлено, а приписами частини 13 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Додатково слід зауважити і на тому, що загальний розмір заявлених третьою особою коштів у сумі 166600,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, становить у відсотковому співвідношенні до ціни первісного позову 91%, що не відповідає критерію розумності. У свою чергу, винагорода представника третьої особи за позитивний результат наданих послуг у розмірі 13000,00 грн, не має характеру необхідних, не містить обґрунтування обсягу фактичних дій представника третьої особи, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, тим більш, що третя особа заперечувала проти первісного позову, який був частково задоволений судом та підтримувала зустрічні позовні вимоги, в задоволенні яких судом відмовлено.

При цьому, судом враховано, що за результатами розгляду справи було враховано лише один аргумент, яким апелювала третя особа і відповідач за первісним позов щодо факту розірвання договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території №1213/07/19 від 01.07.2019, інші ж доводи третьої особи та відповідача за первісним позовом судом були відхилені.

Разом з цим, наявні й математичні помилки, що вплинули на загальний розмір заявлених до відшкодуванням третьою особою витрат на професійну правничу допомогу, а саме: послуга з підготовки письмової окремої думки третьої особи щодо оцінки досліджених доказів (судові дебати) №28/01/2022 від 28.01.2022 визначена вартістю 18000,00 грн, тоді як часу адвокатом було затрачено 10 годин, а вартість однієї години становить 1200,00 грн.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності, з огляду на значення підготовлених і поданих до суду третьою особою документів для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, зважаючи на необґрунтоване істотне перевищення суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку та часткове задоволення первісних позовних вимог проти яких заперечувала третя особа, з огляду на приписи частини 13 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для зменшення такого розміру з огляду на розумну необхідність судових витрат в даній справі та покладення на позивача за первісним позовом витрат третьої особи у розмірі 7000,00 грн, в іншій частині належить відмовити.

Керуючись статтями 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" (01042, м. Київ, вул. Саперне Поле, буд. 14/55, інше приміщення 1019, ідентифікаційний код 30970288) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, оф. 1004; ідентифікаційний код 36844047) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, оф. 1004; ідентифікаційний код 36844047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" (03190, м. Київ, вул. Щербаківського Данила, буд. 16; ідентифікаційний код 42130741) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 (сім тисяч) грн 00 коп.

5. Видати позивачу та третій особі накази після набрання додатковим рішенням суду законної сили.

6. В інших частинах заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення суду складено та підписано 04.12.2023.

Суддя Т.В. Васильченко