ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 925/1625/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Случ О. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил С. К.,

за участю секретаря судового засідання - Росущан К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроко"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 (головуючий суддя Агрикова О. В., судді Мальченко А. О., Чорногуз М. Г.)

і постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 (головуючий суддя Агрикова О. В., судді Мальченко А. О., Кравчук Г. А.)

у справі № 925/1625/21

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроко"

до Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Іркліївська сільська рада Золотоніського району,

про визнання права власності та скасування державної реєстрації,

за участі - Черкаської обласної прокуратури (особа, яка подала апеляційну скаргу),

(у судовому засіданні взяли участь: прокурор - Шапка І. М., представник позивача - Новіков М. В.)

СУТЬ СПОРУ

1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агроко" (далі - позивач, СТОВ "Агроко") звернулося з позовом до суду, посилаючись про перехід до нього права власності на землю, у зв`язку із набуттям нерухомого майна, розташованого на цих земельних ділянках.

2. Місцевий господарський суд погодився із доводами позивача та задовольнив позовні вимоги.

3. Черкаська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Іркліївської сільської ради (далі - Іркліївська сільрада), яка не була залучена до участі у справі, звернулася з апеляційною скаргою з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення суду.

4. Суд апеляційної інстанції поновив прокуратурі строк на апеляційне оскарження та скасував рішення суду апеляційної інстанції, погодившись із доводами прокуратури про те, що СТОВ "Агроко" не довело переходу до нього саме права власності на землю у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, розташоване на цих земельних ділянках.

5. За результатами розгляду цієї справи Верховний Суд погодився з висновками суду апеляційної інстанції, про що детальніше зазначено нижче у цій постанові.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Узагальнений зміст і підстави позовних вимог

6. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агроко" (далі - позивач, СТОВ "Агроко") звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Золотоніської районної державної адміністрації Черкаської області (далі - відповідач, Золотоніська РДА) в якому просить суд:

- визнати за СТОВ "Агроко" право власності на земельні ділянки кадастрові номери: :04:000:6025, :05:000:6046;

- скасувати державну реєстрацію права власності Чорнобаївської районної державної адміністрації (далі - Чорнобаївська РДА) на земельні ділянки кадастрові номери: :04:000:6025, :05:000:6046 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

7. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що є власником нерухомого майна, яке перебувало у власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Устимента (далі - КСП ім. Устименка), та яке розташоване на земельній ділянці, призначеній для розміщення цього майна відповідно до державного акта на право колективної власності від 27.11.1995 серія ЧР 19-5 (далі - Державний акт), виданого КСП ім. Устименка.

8. Позивач зазначає, що в силу положень статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), статті 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до нього перейшло право власності на земельні ділянки кадастрові номери: :04:000:6025, :05:000:6046 разом із правом власності на будівлі та споруди, розміщені на земельних ділянках.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

9. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 позовні вимоги задоволено повністю.

10. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі норм чинного законодавства до позивача, як до власника нерухомого майна, перейшло право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:6025, :05:000:6046 разом з правом власності на будівлі та споруди, розміщені на цих земельних ділянках. Також місцевий господарський суд зазначив, що оскільки право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації, то відповідно існуюча спірна державна реєстрація права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на цю ж саму земельну ділянку підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

11. Не погодившись із прийнятим рішенням, Черкаська обласна прокуратура в інтересах держави в особі Іркліївської сільської ради (далі - Іркліївська сільрада) звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

12. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 відновлено Черкаській обласній прокуратурі строк для подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Іркліївської сільради, яка не брала участі у розгляді справи, на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022.

13. Задовольняючи клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вказав, що апеляційна скарга подана після отримання прокурором 02.03.2023 листа від Золотоніської районної військової адміністрації та неотримання відповіді від Іркліївської сільради в інтересах якої подається апеляційна скарга. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк для звернення з апеляційною скаргою в даному випадку закінчується 22.03.2023, разом з цим апеляційну скаргу подано 20.03.2023.

14. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 скасовано, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

15. Суд апеляційної інстанції вказав, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують наявність у СТОВ "Агроко" права власності на спірні земельні ділянки, відтак правові підстави для задоволення позову про визнання права власності та похідної вимоги про скасування державної реєстрації речового права на них, відсутні.

16. Окрім того, суд апеляційної інстанції з урахуванням вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підтвердив наявність повноважень прокурора на здійснення представництва інтересів держави в цій справі в особі Іркліївської сільради як органа, уповноваженого державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах.

Касаційна скарга

17. Не погодившись із ухвалою про відкриття апеляційного провадження та постановою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023, відмовити Черкаській обласній прокуратурі у поновленні строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи касаційної скарги

18. Позивач не погоджується з діями суду апеляційної інстанції щодо поновлення прокурору строку на апеляційне оскарження через значний проміжок часу після ухвалення рішення місцевого господарського суду. Вказує на застосування в ухвалі про відкриття апеляційного провадження статей 256, 261 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) без урахування висновків Верховного Суду, викладених в ухвалах від 18.07.2023 у справі № 917/399/18, від 07.07.2022 у справі № 910/19021/20, постановах від 02.04.2019 у справі № 922/765/15, від 23.07.2019 у справі № 5011-46/18261-2012, від 03.10.2019 у справі № 909/117/17, від 08.10.2019 у справі № 5011-46/18261-2012.

19. У контексті повноважень (їх відсутності у) прокурора на представництво інтересів держави посилається на постанови Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, від 25.08.2020 у справі № 913/116/19, від 24.11.2020 у справі № 914/207/18.

20. По суті оскарження постанови суду апеляційної інстанції скаржник посилається на застосування приписів:

- статті 58 Конституції України без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 9901/315/20 у контексті повноважень Іркліївської сільради;

- статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, постанові Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 689/26/17, постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 у справі № 6-2цс15 у контексті висновків щодо принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди.

21. Окрім того, позивач, посилаючись на відсутність у прокурора оригінала договору купівлі-продажу від 29.11.2011 № 3761, вказує на застосування судом апеляційної інстанції приписів статті 91 ГПК України без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 19.03.2019 у справі № 925/1027/15.

Узагальнені доводи інших учасників справи

22. Заступник керівника Черкаської обласної прокуратури подав відзив, у якому вказує на відсутність у касаційній скарзі належного обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України. Доводи касаційної скарги вважає безпідставними і необґрунтованими. Вказує, що суд апеляційної інстанції ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення, а доводи касаційної скарги цього не спростовують. Просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржувані судові рішення - залишити без змін.

Обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

23. На підставі державного акта на право колективної власності на землю від 27.11.1995 року серія ЧР 19-5, спірні земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:6025, :05:000:6046 входили до складу земель, які були передані у власність КСП ім. Устименка, с. Крутьки, та були віднесені до земель під господарськими будівлями та дворами, а тому не підлягали паюванню та не були розпайовані.

24. На земельній ділянці з кадастровим номером :04:000:6025 розміщені будівлі та споруди: склад з прибудовою А-1;а; кормоцех Б;б;б'; свинарник В,-в';в"; свинарник - маточник Д;д; свинарник - маточник О;о',о"; кнурятникКк'; корівник М;м";м"; телятник Н;н';н"; склад Р, адреса: Черкаська обл., Чорнобаївський р., с. Крутьки, вулиця Котовського, будинок 19-а.

25. На земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:6046 розміщені будівлі та споруди: столярна майстерня, А-1; прибудова, а; склад матеріалів, В; пилорама, Г; комора, Б; критий тік асфальтний, З, адреса: Черкаська обл., Чорнобаївський р., с. Крутьки, вулиця Чапаєва, будинок 8 А.

26. Вказані будівлі та споруди були власністю КСП ім. Устименка, с. Крутьки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Іркліївської сільради від 14.07.2021 року №1117.

27. Суд апеляційної інстанції також дослідив, що відповідно до відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно СТОВ "Агроко" є власником об`єктів нерухомого майна за адресами: вул. Котовського (тепер Василя Приза), 19-а та Чапаєва (тепер Лівобережна), 8А в с. Крутьки, Золотоніського району Черкаської області, яким присвоєно унікальні реєстраційні номери об`єктів нерухомого майна - 51 та 51, відповідно.

28. Підставою для державної реєстрації речового права позивача на об`єкт нерухомого майна по вул. Котовського (тепер Василя Приза), 19-а в с. Крутьки в Державному реєстрі вказаний договір купівлі-продажу від 29.11.2011 року за №3761, посвідчений приватним нотаріусом Чорнобаївського районного нотаріального округу Бабаком О. В.

29. За змістом п. 1.2 договору купівлі-продажу від 29.11.2011 № 3761, СТОВ ім. Устименка () відчужило на користь СТОВ "Агроко" () комплекс, СТФ, розташований по вул. Котовського, 19-а в с. Крутьки Чорнобаївського району Черкаської області, до складу якого входять: склад з прибудовою А-1, а; кормоцех в, 6, б'; свинарник В, в', в"; свинарник - маточник Д. д; свинарник - маточник 0, о, он; свинарник Г, Ґ', г", кнурятник Кк'; корівник М, м', м"; корівник Л, »', л" телятник Н, #', н"; склад Р.

30. Відповідно до п. 1.3 договору купівлі-продажу від 29.11.2011 № 3761 відчужуваний комплекс належить продавцю на праві приватної власності згідно зі свідоцтвом про право власності від 15.11.2011, виданого Крутьківською сільською радою.

31. Згідно з п. 1.7 договору купівлі-продажу від 29.11.2011 № 3761 відчужуваний комплекс розташований на земельній ділянці площею 38,0903 га з кадастровим номером :04:000:6025, що перебуває в оренді СТОВ ім. Устименка згідно з договором оренди землі від 15.05.2007.

32. Підставою для державної реєстрації речового права власності позивача на об`єкт нерухомого майна по вул. Чапаєва (тепер Лівобережна), 8А в с. Крутьки, в Державному реєстрі вказане свідоцтво про право власності серії САЕ № 455124 , видане 05.03.2012 Крутьківською сільською радою.

33. Підставою видачі свідоцтва про право власності серії від 05.03.2012 CAE № 455124 було рішення виконавчого комітету Крутьківської сільської ради від 23.02.2012 № 12. Загальна площа нерухомого майна становить 1225,1 кв.м.

34. Також відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до державної реєстрації права приватної власності СТОВ "Агроко" на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:6025 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51), позивач був орендарем спірної земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 24.07.2008, зі змінами до цього договору внесеними угодами від 28.11.2011 та від 20.04.2012.

35. Договір оренди землі від 24.07.2008 укладений СТОВ "Мельниківська нива" (), яке відповідно до статуту позивача було перейменовано в СТОВ "Агроко" (), про що додатково свідчить тотожний унікальний ідентифікаційний номер вказаних юридичних осіб.

36. За змістом листа від 26.12.2011 №366 СТОВ "Агроко" розроблено технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право на оренду, зокрема, земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:6025, скеровано її до відділу Держкомзему у Чорнобаївському районі разом з договором оренди землі та заявою для реєстрації права оренди землі.

37. За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, до державної реєстрації права приватної власності СТОВ "Агроко" на земельну ділянку кадастровим номером :05:000:6046 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 51), позивач на строк до 01.11.2032 був орендарем спірної земельної ділянки площею 1,335 га на підставі договору оренди землі від 01.11.2011, укладеного з Чорнобаївською РДА.

38. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.02.2023, СТОВ ім. Устименка () утворено 09.10.1992 та відповідно до рішення засновників від 10.10.2018 на цей час перебуває у стані припинення.

39. Згідно з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агроко", є юридичною особою, зареєстрованою 25.10.2001 року, дата запису: 07.02.2005 року, номер запису: 0000076.

40. Згідно зі статутом СТОВ "Агроко", попереднім найменуванням якого є СТОВ "Мельниківська нива", товариство є правонаступником прав і обов`язків СТОВ "Крутьки" та СТОВ "Родина".

41. Листом від 10.09.2021 №1176 позивач звернувся до Золотоніської РДА з проханням протягом 7 днів з дня вручення цього листа передати у власність товариства земельні ділянки з кадастровими номерами :04:000:6025 та :05:000:6046.

42. Спір у цій справі на думку позивача виник у зв`язку з тим, що відповідач безпідставно відмовив йому у передачі спірних земельних ділянок у приватну власність.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду попередньої інстанції

43. Згідно з частинами 1 - 2 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

44. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

45. Судові рішення у справі оскаржуються позивачем з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України.

46. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

47. Відповідно до положень цієї норми, касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових:

- суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду;

- спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

48. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який було сформульовано у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін "подібні правовідносини", зокрема і вказаного вище пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

49. При цьому, з-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші - додатковими.

50. Подібність правовідносин суд касаційної інстанції визначає з урахуванням обставин кожної конкретної справи. Це врахування слід розуміти як оцінку подібності насамперед змісту спірних правовідносин (обставин, пов`язаних із правами й обов`язками сторін спору, регламентованими нормами права чи умовами договорів), а за необхідності, зумовленої специфікою правового регулювання цих відносин, - також їх суб`єктів (видової належності сторін спору) й об`єктів (матеріальних або нематеріальних благ, щодо яких сторони вступили у відповідні відносини).

51. Водночас колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що слід виходити також з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції на обґрунтування мотивувальної частини постанови. Саме лише зазначення у постанові Верховного Суду норми права також не є його правовим висновком про те, як саме повинна застосовуватися норма права у подібних правовідносинах.

52. Не можна посилатися на неврахування висновку Верховного Суду як на підставу для касаційного оскарження, якщо відмінність у судових рішеннях зумовлена не неправильним (різним) застосуванням норми, а неоднаковими фактичними обставинами справ, які мають юридичне значення.

Щодо ухвали про відкриття апеляційного провадження

53. Згідно з частинами 1 та 3 статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

54. Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

55. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

56. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу.Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

57. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

58. Як убачається з оскаржуваної ухвали про відкриття апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції вказав, що прокуратура, яка звертається з апеляційною скаргою в інтересах особи, яка не брала участі у розгляді справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси або обов`язки, не отримала копії оскаржуваного рішення суду в день складення повного тексту такого рішення, водночас звернувся з апеляційною скаргою протягом двадцятиденного строку з моменту обізнаності про наявність підстав для оскарження рішення суду, а відтак дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

59. Позивач з такими висновками суду апеляційної інстанції не погоджується і зазначає, що у прокурора було більше двох років для вступу в справу та подачі апеляційної скарги, однак цією можливістю прокурор не скористався та у нього відсутні поважних причини для поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема, на тій лише підставі, що прокурор дізнався про рішення із Єдиного державного реєстру судових рішень.

60. В обґрунтування відповідних доводів, позивач зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у наведених у пункті 18 цієї постанови справах.

61. Водночас, аналіз висновків, зроблених в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у наведених скаржником судових рішеннях Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, оскільки зазначені висновки не є різними за своїм змістом, а зроблені судами з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених у кожній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними.

62. Колегія суддів зазначає, що у наведених скаржником справах № 917/399/18, № 910/19021/20, № 5011-46/18261-2012, № 909/117/17 обставини оскарження особою, не залученою до участі у справі, судового рішення пов`язані із довготривалим незверненням із відповідною скаргою на судове рішення, з моменту обізнаності особи про наявність такого судового рішення, а також неналежним обґрунтуванням поважності підстав пропуску строку на оскарження.

63. Разом з тим, у цій справі, яка розглядається, прокурор у двадцятиденний термін з моменту обізнаності про наявність рішення місцевого господарського суду звернувся до суду апеляційної інстанції з відповідною апеляційною скаргою. Таким чином, обставин щодо тривалого (більше двадцяти днів з моменту обізнаності про наявність рішення суду) незвернення із апеляційною скаргою з дня коли прокуророві стало відомо про існування судового рішення у цій справі не встановлено, що не свідчить про подібність обставин, установлених у наведених скаржником справах, та у справі, яка розглядається.

64. Інші висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 18.07.2023 у справі № 917/399/18, які скаржник цитує у касаційній скарзі, зокрема щодо відсутності підстав вважати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження оскільки прокурор не був позбавлений можливості вчасно здійснювати моніторинг реєстрів, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що в цій справі, яка розглядається не встановлено обставин щодо необґрунтованої затримки зі зверненням із апеляційною скаргою з моменту виявлення рішення місцевого господарського суду.

65. Стосовно посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 02.04.2019 у справі № 922/765/15, колегія суддів зазначає, що вона містить загальний висновок щодо відсутності безумовного обов`язку суду відкривати апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

66. Жодної невідповідності наведеному висновку колегія суддів не вбачає, оскільки суд при відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, не залученої до участі у справі, надав оцінку причинам пропуску строку на апеляційне оскарження та визнав їх поважними. Незгода скаржника з такими висновками суду апеляційної інстанції не зумовлює їх невідповідність висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 02.04.2019 у справі № 922/765/15.

67. Декларативними та такими що не заслуговують на увагу є посилання скаржника на постанови Верховного Суду в справах № 520/7884/2020, № 917/663/20, позаяк цитування позивачем витягів із цих постанов не доводить порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

68. За таких обставин, доводи скаржника про неврахування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали про відкриття апеляційного провадження висновків Верхового Суду, викладених у наведених у цьому розділі судових рішеннях, не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи.

69. Разом з тим, висновки суду апеляційної інстанції щодо перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення для незалученої у справі особи концептуально узгоджуються із викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 2-3887/2009 (див. пункти 57, 58 наведеної постанови).

Щодо повноважень прокурора

70. В оскаржуваній постанові суд апеляційної інстанції з урахуванням приписів частини 4 статті 53 ГПК України, статті 23 Закону України "Про прокурату" надав оцінку доводам прокурора щодо наявності підстав для представництва інтересів держави та підтвердив їх наявність, установивши, що на момент звернення СТОВ "Агроко" з цим позовом до суду, повноваження щодо розпорядження спірними земельними ділянками перейшли до Іркліївської сільради.

71. Разом із тим суд апеляційної інстанції також дослідив, що на виконання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Черкаська обласна прокуратура листом від 27.02.2023 року № 15/1-159 вих. звернулась до Іркліївської сільради щодо оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 у справі №925/1625/21.

72. Листом від 03.03.2023 року №403 Іркліївська сільрада повідомила, що має намір самостійно вжити заходів щодо порушеного права шляхом апеляційного оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 у справі №925/1625/21.

73. Черкаська обласна прокуратура листом від 09.03.2023 № 15-223 вих.23 запропоновала органу місцевого самоврядування повідомити про внесення відповідної апеляційної скарги до 15.03.2023, зважаючи на перебіг визначеного статтею 256 ГПК України строку апеляційного оскарження рішення суду.

74. Однак, станом на 16.03.2023 інформація з Іркліївської сільради про вжиття чи невжиття заходів з оскарження рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 у справі №925/1625/21 до Черкаської обласної прокуратури не надходила, а інформаційний сервіс "Судова влада" не містив даних про надходження до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги Іркліївської сільради у справі №925/1625/21.

75. Також, листом від 27.02.2023 №15/1-159вих.23 Черкаська обласна прокуратура зверталася до Золотоніської районної військової адміністрації, яка листом від 02.03.2023 №01-01-35/565 повідомила, що не має наміру оскаржувати в апеляційному порядку рішення Господарського суду Черкаської області від 11.01.2022 у справі № 925/1625/21, оскільки не є розпорядником спірної земельної ділянки.

76. Відтак, листом від 16.03.2023 №15-230вих-23 Черкаська обласна прокуратура в порядку частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила Іркліївську сільраду та Золотоніську районну військову адміністрацію про подання апеляційної скарги в цій справі.

77. З урахуванням викладеного вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про доведення прокурором нездійснення радою захисту інтересів держави у спірних правовідносинах як органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функції у спірних відносинах.

78. Висновки суду апеляційної інстанції щодо дотримання прокурором передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" порядку, для підтвердження підстав здійснення представництва інтересів держави у цій справі відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

79. Натомість декларативні посилання скаржника на постанови Верховного Суду в справах № 587/430/16-ц, № 913/116/19 висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, позаяк правовідносини у справі № 587/430/16-ц стосувалися звернення прокурора до суду за відсутності органів влади, які мають повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, а у справі № 913/116/19 встановлено недотримання прокурором порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", до подання позову до суду, що свідчить про неподібність правовідносин у наведених справах зі справою яка розглядається.

80. Колегія суддів не погоджується з доводами скаржника про відсутність у прокурора повноважень на представництво у цій справі, оскільки Іркліївська сільрада виявила бажання самостійно звернутися з апеляційною скаргою, позаяк вони спрямовані на переоцінку встановлених у справі обставин, а саме щодо доведення прокурором бездіяльності ради в тому числі з огляду на передбачені процесуальним законом строки на апеляційне оскарження рішення суду.

81. Скаржник також у касаційній скарзі цитує витяг із постанови Верховного Суду від 24.11.2020 у справі № 914/207/18, а саме: "якщо у передбачених законом випадках у разі порушення або загрози порушення інтересів держави з позовом до суду звертається прокурор від імені органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, позовну давність слід обчислювати з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах".

82. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що питання початку перебігу позовної давності у цій справі № 925/1625/21 не виникало, а отже відповідні доводи касаційної скарги визнаються необґрунтованим та відхиляються.

Щодо доводів скаржника по суті позовних вимог

83. Як вже було зазначено вище, СТОВ "Агроко" звернулося з цим позовом до суду, посилаючись на те, що до нього перейшло право власності на земельні ділянки кадастрові номери :04:000:6025, :05:000:6046, які входять до складу земель КСП ім. Устименка, та належали останньому на підставі Державного акта на право колективної власності на землю, разом з правом власності на будівлі та споруди, що розміщені на вказаних земельних ділянках.

84. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вказав, що: (1) відповідно до договору купівлі-продажу від 29.11.2011 на підставі якого позивач набув право власності на нерухоме майно, розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :04:000:6025, остання перебувала у попереднього власника в оренді на підставі договору оренди землі від 15.05.2007; (2) в подальшому позивач також був орендарем земельної ділянки кадастровий номер :04:000:6025 на підставі договору оренди землі від 24.07.2008; (3) позивач також був орендарем земельної ділянки кадастровий номер :05:000:6046 на підставі договору оренди землі від 01.11.2011; (4) державна реєстрація нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :05:000:6046, здійснена на підставі свідоцтва про право власності, виданого 05.03.2012; (5) стосовно нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці кадастровий номер :05:000:6046, в матеріалах справи відсутні інші правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, та відсутні докази, що доводили б віднесення будівель та споруд по вул. Чапаєва (тепер Лівобережна), 8А в с. Крутьки до власності колишнього КСП ім. Устименка; (5) також в матеріалах справи відсутні докази правонаступництва позивача відносно КСП ім. Устименка.

85. Наведені обставини, за висновком суду апеляційної інстанції, свідчать про недоведення позивачем переходу до нього права власності на спірні земельні ділянки на підставі статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України. Протилежні доводи касаційної скарги спрямовані на переоцінку встановлених у справі обставин, що до повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтею 300 ГПК України, не входить.

86. Доводи касаційної скарги про наявність на час набуття права власності на нерухоме майно чинного Державного акта на право колективної власності на землю, Суд відхиляє, позаяк підставою заявлених позовних не є положення законодавства про перехід прав на землю в порядку правонаступництва. Натомість позивач посилається про перехід до нього прав на землю в порядку вимог статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, при цьому не доводить, що до нього від попереднього власника перейшло саме право власності на землю.

87. Посилання скаржника в цій частині на постанову Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 визнаються безпідставними, оскільки обставини у наведеній справі стосуються правовідносин іпотеки і не пов`язані із переходом прав на землю до нового власника нерухомого майна.

88. Стосовно посилань скаржника на висновки, викладені у постановах Верховного Суду та Верховного Суду України в постановах у справах № 910/18560/16, № 689/26/17, № 6-2цс15, колегія суддів зазначає, що вони містять висновки щодо підстав та порядку переходу права на земельну ділянку при переході права власності на розташовані на ній житловий будинок, будівлю або споруду визначені статтею 377 ЦК України та статтею 120 ЗК України.

89. Разом з тим, як уже було зазначено вище (зокрема, у пункті 84 цієї постанови), позивач в межах розгляду цієї справи не довів, що став саме власником земельних ділянок, на яких розташоване набуте ним нерухоме майно, а відтак згадані ним та частково цитовані постанови у справах № 910/18560/16, № 689/26/17, № 6-2цс15 в обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції у справі № 925/1625/21 колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не приймаються, оскільки у кожній наведеній справі обставини переходу до нового власника нерухомого майна прав на землю пов`язані із установленими обставинами у кожній конкретній справі, що формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, що не свідчить про подібність правовідносин.

90. Стосовно посилань скаржника на постанову Верховного Суду в адміністративній справі № 9901/315/20, колегія суддів зазначає, що предметом її розгляду були вимоги про визнання протиправною та скасування постанови відповідача про звільнення та про поновлення позивача на посаді члена Рахункової палати, що свідчить про очевидну неподібність правовідносин у наведеній справі, та у справі, яка розглядається.

91. Безвідносно до викладеного вище у цій постанові, Суд також не приймає до уваги посилання позивача в цьому контексті на безпідставне застосування судом приписів Закону України від 28.04.2021 №1423-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин" та неправильне застосування статті 58 Конституції України про дію нормативно-правових актів у часі, позаяк відповідні доводи позивача пов`язані із тим, коли на його думку в нього виникло право власності на спірні земельні ділянки, що не узгоджується з висновками суду апеляційної інстанції (неспростовані скаржником у встановленому порядку) про недоведення СТОВ "Агроко" переходу до нього права власності на спірні земельні ділянки.

92. Стосовно посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 925/1027/15 у контексті застосування приписів статті 91 ГПК України, Суд зазначає таке.

93. Так, посилаючись на відповідну постанову, скаржник зазначає про те, що в ній наведено висновок про те, що: "Оскільки позивач не зазначив про наявність у нього або в іншої особи оригіналів усіх поданих ним до господарського суду копій письмових доказів, не подав до господарського суду витребувані ним оригінали таких письмових доказів, а представник відповідача та суд ставлять під сумнів відповідність поданих позивачем копій письмових доказів їх оригіналам, то в силу частини шостої статті 91 ГПК України судом першої інстанції правомірно не взято до уваги подані копії письмових доказів на підтвердження здійснення поставки постачальником товару".

94. При цьому скаржник наголошує на тому, що суд апеляційної інстанції безпідставно взяв до уваги подану прокурором копію договору купівлі-продажу від 29.11.2011 № 3761, оскільки у прокуратури відсутній оригінал відповідного доказу.

95. Водночас, як підставно зазначає прокурор у відзиві на касаційну скаргу, скаржник не ставить під сумнів факт існування договору купівлі-продажу від 29.11.2011 № 3761, на підставі якого він набув право власності на нерухоме майно. При цьому, посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування судом статті 91 ГПК України, оскільки позивач ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, останній не зазначає, у якій саме частині поданий прокурором доказ, на думку позивача, не відповідає його оригіналу та чому він не повинен братися до уваги, окрім лише самої незгоди позивача із тим, що копія цього договору була долучена прокурором до матеріалів справи.

96. Натомість у справі № 925/1027/15, на яку посилається скаржник, подані позивачем копії документів були постановлені під сумнів як відповідачем так і судом, а відтак не взяті до уваги на підтвердження виконання зобов`язань за договором поставки, а відтак не можна стверджувати про подібність правовідносин у порівнюваних ситуаціях у цих двох справах.

97. За таких обставин, доводи скаржника про порушення судом апеляційної інстанції приписів статті 91 ГПК України не знайшли свого підтвердження під час касаційного розгляду справи.

98. Інші доводи касаційної скарги СТОВ "Агроко" підставами касаційного оскарження не обґрунтовані, підставою відкриття касаційного провадження не слугували, направлені на переоцінку встановлених у справі обставин, що виходить за межі касаційного розгляду, передбачені статтею 300 ГПК України, а тому судом касаційної інстанції і не розглядаються.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

99. Суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини першої статті 308 ГПК України). Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

100. Враховуючи наведені положення законодавства та висновки, зроблені касаційним судом під час касаційного провадження у цій справі, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вирішила, що подана позивачем касаційна скарга є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Водночас прийняті у справі ухвала та постанова відповідають правовим нормам, а тому не можуть бути змінені чи скасовані.

Розподіл судових витрат

101. Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржувані судові рішення, відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати необхідно покласти на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агроко" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 у справі № 925/1625/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил