ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м.Харків Справа № 913/325/23
Провадження №13/913/325/23
Господарський суд Луганської області, у складі судді Яресько Б.В. при секретарі судового засідання Багацькому А.О. розглянувши у судовому засіданні матеріали справи за позовом
Акціонерного товариства Комерційного банка «ПриватБанк»
до відповідача-1 Фермерського господарства «Стельмахівське»;
до відповідача-2 ОСОБА_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Міністерство фінансів України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»
про стягнення забаргованості.
Обставини справи:
До Господарського суду Луганської області звернулось АТ КБ «ПриватБанк» з позовною заявою до Фермерського господарства "Стельмахівське" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що відповідачами неналежно виконано свої договірні зобов`язання.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 р. позовну заяву передано на розгляд судді Яресько Б.В.
Міністерство фінансів України, обґрунтовує необхідність залучення третьої особи тим, що акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», що надає агентські, консультаційні та інші послуги відповідно до умов агентської угоди між гарантом та агентом та договору про надання державної гарантії на портфельній основі, який укладається між гарантом та банком-кредитором.
Відповідно до пункту 6.8. договору гарантії, на суму простроченої заборгованості перед бюджетом бенефіціар нараховує пеню згідно з вимогами чинного законодавства у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такої Простроченої заборгованості перед бюджетом. Агент інформує Бенефіциара про розраховану ним пеню не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому така пеня розрахована.
17.10.2023 р. в судове засідання представники сторін не прибули.
06.11.2023 р. в судове засідання представники сторін не прибули.
Суд постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 27.11.2023 р.
27.11.2023 в судове засідання представники сторін не прибули. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією до якого включено, зокрема, Коломийчиська сільська громада Сватівського району Луганської області до складу якої входить селище Стельмахівка.
Відповідно до ч. 2 ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» з моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення (ухвалу).
Відповідач правом на захист своїх інтересів не скористався, відзив до матеріалів справи не надав.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
12.03.2021 між Акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та Фермерським господарством «Стельмахівське» було укладено кредитний договір № 34250278-КД-1 (надалі Кредитний договір). Пунктами А.1, А.2 Кредитного договору передбачено вид кредиту відновлювальна кредитна лінія строком не більше 36 місяців з дати укладення договору. Ліміт договору складає 1 000 000 (один мільйон) грн., у тому числі на наступні цілі:
у розмірі 1 000 000,00 грн. на придбання основних засобів та поповнення обігових коштів; у розмірі 0 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.5, 2.2.13 Договору.
Відповідно до пункту А.3 Договору термін повернення кредиту - 01.03.2024 року.
Відповідно до п. А.6 Кредитного Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,45 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом.
Пунктом А.6.1 Кредитного договору погоджено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.14 договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 19,45 % річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.14 договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до договору.
За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.14 договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в пункті А.6 договору. При цьому Банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в пункті А.6 договору та дати початку її нарахування. Умовами пункту А.8 Кредитного договору передбачено, що проценти, встановлені п.п. А.6, А.6.1 договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання договору, якщо інше не передбачене пунктом 7.3 договору.
У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2 договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.
Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 договору з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2 договору, в терміни на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни.
Пунктом 6.1. Кредитного договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.
05.04.2021, 07.04.2021 та 28.05.2021 Позивачем на поточний рахунок Відповідача-1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 500 000.00 грн.
Разом з тим, 12.03.2021 між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткову угоду № 1 до договору відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої сторони погодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3 кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов додаткової угоди, позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.
Пунктом 2.1 Додаткової угоди передбачено, що за користування кредитом на умовах та в порядку визначених додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,45 % річних.
Умовами пункту 2.2 Додаткової угоди передбачено, що у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3, 2.7 додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно з п. 2.1 Додаткової угоди +5 % річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати.
Відповідно до пункту 2.7. Додаткової угоди погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і в розмірах, що зазначені в Додатку 1 (графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною додаткової угоди.
Умовами пункту 2.10 Додаткової угоди передбачено, що у випадку порушення позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в пункті А.3 Договору позичальник зобов`язується сплатити банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної стави з урахуванням її зміни згідно з п. 2.1 Додаткової угоди + 5% річних.
Водночас, 12.03.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 (далі - Відповідач-2) було укладено договір поруки № 34250278-ДП-1/1 (далі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки Відповідачем-2 за виконання зобов`язань Відповідача-1, які випливають з кредитного договору (п. 1.1 Договору поруки).
Окрім того, підпунктом "в" пункту 1 Додаткової угоди передбачено, що позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 № 1151.
Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку із припиненням здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів.
Відповідно до підпункту "г" пункту 2.3.2 Кредитного договору при настанні будь-якої з подій, зокрема, порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, банк має право згідно з статтею 651 ЦК України та статті 188 ГК України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за договором. Одностороння відмова від договору не звільняє позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за договором.
02.02.2023 Позивачем на адресу Відповідача-1 було направлено повідомлення про розірвання Кредитного договору з вимогою здійснити погашення заборгованості у повному обсязі до 04.03.2023 року.
07.04.2023 Позивачем було направлено на адресу Гаранта та АТ «Укрексімбанк» (агента) вимогу на сплату за гарантією № 133 на суму 500 000,00 грн.
05.05.2023 Міністерством фінансів України було перераховано на рахунок Позивача суму сплати за гарантією у розмірі 500 000,00 грн.
Таким чином, заборгованість Відповідача-1 перед державним бюджетом становить 500 000,00 грн.
Пунктом 6.1. Договору гарантії передбачено, що у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено Бенефіціаром у найкоротші строки.
Відповідно до пункту 6.2. Договору гарантії, з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до Принципала та на виконання статті 6-1 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вимог, передбачених пунктами 6.1 та 6.3 цього Договору, Бенефіціар, виступаючи на підставі Порядку та цього Договору, зобов`язується здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (за винятком права: підпису заяви про повну або часткову відмові від заяви про порушення (відкриття) провадження у справі про банкрутство, підпису заяви про відмову від заяви з грошовими вимогами до боржника; підпису заяви про повне або часткове визнання позову, про повну або часткову відмову від позову, про зменшення розміру позовних вимог), в судах, а також органах нотаріату, органах державної виконавчої служби, з приватними виконавцями, арбітражними керуючими, адвокатами.
Робота зі стягнення з Принципала Простроченої заборгованості перед державою проводиться Бенефіціаром на підставі Порядку №1151, статті 61 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та цього Договору відповідно до внутрішніх правил та процедур Бенефіціара та чинного законодавства України щодо організації процесу управління проблемними активами в банках України до того моменту, поки Бенефіціар не прийме обґрунтованого рішення про те, що подальше проведення такої роботи є економічно недоцільним. Таке рішення Бенефіціара повинно бути перевірене Агентом та погоджене з Гарантом протягом 30 Банківських днів з дати отримання Гарантом (з копією Агенту) відповідного клопотання (термін погодження Гарантом такого рішення може бути продовжений на обґрунтовану вимогу Гаранта або Агента).
Витрати, пов`язані зі стягненням Простроченої заборгованості перед бюджетом, зокрема судовий збір, послуги нотаріуса, суб`єкта оціночної діяльності, інші витрати на проведення незалежної оцінки предмета забезпечення, здійснюються за рахунок Принципала або за рахунок Бенефіціара з подальшим їх стягненням з Принципала. Такі витрати, що були понесені Бенефіціаром, стягуються на їх відшкодування Бенефіціаром насамперед при отримані коштів під час застосування інструментів врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за Проблемним кредитом до пропорційного розподілу цих коштів між Бенефіціаром та Гарантом відповідно до пункту 6.3 цього Договору.
На суму простроченої заборгованості перед бюджетом Бенефіціар нараховує пеню згідно з вимогами чинного законодавства у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожен календарний день прострочення, включаючи день погашення такої Простроченої заборгованості перед бюджетом. Агент інформує Бенефіціара про розраховану ним пеню не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому таке пеня розрахована.
Пунктом 2.13. Додаткової угоди передбачено, що позичальник визнає та підтверджує, що банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. додаткової угоди.
Відповідно до пункту 2.14. Додаткової угоди грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до п. 2.11. додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.
Відповідачі позовні вимоги не оспорили, доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подали.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
У ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
У ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 ГК України.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно із ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.
Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У ч. 1 ст. 563 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.
Згідно із ч. 1 ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.
Своє право на регресну вимогу до боржника гарант реалізував шляхом наділення позивача повноваженнями на стягнення з першого відповідача сплаченої відповідно до гарантії суми (пункти 6.1., 6.2. договору про надання державної гарантії на портфельній основі, пункти 2.13., 2.14. додаткової угоди № 1 до кредитного договору).
Отже враховуючи встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, позивач належним чином обґрунтував правомірність заявлених позовних вимог про стягнення з першого відповідача заборгованості за кредитом, відсотками та заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією.
Тому ці вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.
Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.
Згідно із ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
У ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно із ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя.
Матеріалами справи підтверджено факт укладання 12.03.2021 між позивачем та другим відповідачем договору поруки № 34250278-ДП-1/1 (далі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки Відповідачем-2 за виконання зобов`язань Відповідача-1, які випливають з кредитного договору (п. 1.1 Договору поруки)
Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту поручитель відповідає перед кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.
Якщо під час виконання кредитного договору зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором (в тому числі щодо збільшення розміру кредиту, процентної ставки, комісійної винагороди та інших зобов`язань за кредитним договором) в розмірі таких збільшень додаткових узгоджень про такі збільшення, повідомлення поручителя та укладення окремої угоди з поручителем не потрібно (п. А.12 договору поруки).
Згідно із п. п. 2.1.2 п. 2.1 договору поруки у випадку невиконання боржником якого - небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного зобов`язання. Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором незалежно від факту направлення чи не направлення кредитором поручителю передбаченої вимоги.
Пунктом 1.5 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
З наведеного вбачається, що за умовами договору поруки другий відповідач взяв на себе зобов`язання щодо виконання першим відповідачем умов кредитного договору, у тому числі по поверненню кредиту, процентів за користування кредитом, а також щодо погашення заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією, яка передбачена умовами додаткової угоди.
Матеріали справи підтверджують факт невиконання першим відповідачем умов кредитного договору з урахуванням додаткової угоди щодо повернення кредиту, процентів за користування кредитом, а також погашення заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією. У зв`язку з чим у другого відповідача виник солідарний обов`язок сплатити загальну суму заборгованості, яка заявлена позивачем у позові.
Відповідачі не надали суду доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості та ніяким чином не заперечили проти заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір покладаються на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог у рівних частинах, оскільки позивач подав позов про солідарне стягнення заборгованості.
Керуючись ст. ст. 2, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України, та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано - 29.11.2023.

Суддя Богдан ЯРЕСЬКО