РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2023Справа № 910/13010/23

За позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Південний" (Одеська область, м. Южне)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южморсервіс" (м. Київ)

про стягнення 418 460,00 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Морський торговельний порт "Південний" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Южморсервіс" про стягнення 418.460,00 грн збитків у вигляді втраченого податкового кредиту, заподіяних неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю послуг №Т/ПФ-91/17 від 28.08.2017 та неналежним виконанням зобов`язань зі своєчасної та належної реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

25.08.2023 від позивача надійшла заява про усунення виявлених недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, заяв і клопотань.

Копія цієї ухвали була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, проте відповідний поштовий конверт було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення отримувачу.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст. 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 цього Закону).

Таким чином, відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідач у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2017 між Державним підприємством "Морський торговельний порт "Южний" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Южморсервіс" (Виконавець) було укладено Договір про закупівлю послуг № Т/ПФ - 91/17 (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого в порядку та на умовах визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується у 2017 році надати Замовнику послуги з класифікаційного ремонту буксира "Екватор" (далі - Послуги), а Замовник зобов`язується оплатити такі Послуги.

Найменування Послуг визначається згідно з Єдиним закупівельним словником .... ДК 021:2015 (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна вартість Послуг за Договором складає 2 512 000,00 грн з ПДВ, яка включає в себе вартість всіх обґрунтованих витрат Виконавця, пов`язаних з наданням Послуг за Договором, та визначається на підставі Додатку № 2 до Договору (Калькуляція вартості послуг з ремонту буксиру "Екватор").

Відповідно до п. 3.1.1 Договору Замовник здійснює попередню оплату Виконавцю в розмірі 25% від загальної вартості Послуг протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати отримання виставленого Виконавцем рахунку.

Згідно з п. 3.1.2 Договору Замовник здійснює остаточний розрахунок за надані Послуги протягом 20 (двадцяти) банківських днів після підписання Сторонами відповідного Акта здавання-приймання наданих послуг, згідно виставленим Виконавцем рахунком, з урахуванням суми попередньої оплати.

Пунктом 6.3.4 Договору встановлдено обов`язок Виконавця надати Замовнику податкову накладну, складену належним чином, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений законодавством України строк. Податкова накладна надається за допомогою програмного забезпечення "M.E.Doc Is.", або іншої спеціалізованої програми на електронну адресу: виключно в електронній формі після її реєстрації в ЄРПН.

За умовами п. п. 10.1, 10.2 Договору він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє по 31.12.2017, але у будь якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідальність Виконавця за дотримання строків по своїх зобов`язаннях за Договором настає з дати укладання Договору.

Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п. 11.1 Договору).

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2017 платіжним дорученням № 45 від 08.09.2017 Замовник сплатив відповідачу аванс у розмірі 628 000,00 грн, у т.ч. 104 666,67 грн ПДВ, відповідно до рахунку №56 від 31.08.2017.

08.12.2017 між сторонами було підписано акт надання послуг №39 на суму 2 510 760,00 грн (у т.ч. 418 460,00 грн ПДВ).

22.12.2017 платіжним дорученням №7546 від 20.12.2017 Замовник сплатив 1 882 760,00 грн, у т.ч. 313 793,33 грн ПДВ, відповідно до рахунку Виконавця №73 від 08.12.2017.

Таким чином позивач вказує, що ним було виконано в повному обсязі обов`язок щодо оплати отриманих послуг, але відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації електронних податкових накладних, що призвело до позбавлення ДП "МТП "Южний" можливості віднести суми ПДВ до податкового кредиту.

26.02.2018 позивач звернувся до відповідача з листом вих. № 1070/13/104/18, в якому просив вжити заходів щодо розблокування податкової накладної від 14.09.2017 на суму попередньої оплати (628 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 104 666,67 грн), яка була складена та зареєстрована в ЄРПН, але відповідно до п. 201. 16 ст. 201 Податкового кодексу реєстрація податкової накладної зупинена; надати податкову накладну від 08.12.2017 на суму 1 882 760,00 грн, у т.ч. ПДВ 313 793,33 грн, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Даний лист відповідачем залишено буз відповіді та задоволення.

Позивач вказує, що факт порушення ТОВ "Южморсервіс" граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкової накладної підтверджується Додатком 8 до податкової декларації з податку на додану вартість (заява зі скаргою на постачальника товарів/послуг, яка подається покупцем, як того вимагає п. 201.10 ПК України, у разі: відмови постачальника надати податкову накладну; порушення постачальником порядку заповнення податкової накладної; порушення постачальником порядку реєстрації податкової накладної в ЄРПН). ДП "МТП "Южний" зроблено відповідну відмітку у відведеному для цього полі декларації, зазначивши про надання до неї відповідної заяви про порушення ТОВ "Южморсервіс" граничних термінів реєстрації в ЄРПН податкової накладної.

Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 12.05.2023 №399, зокрема, змінено назву Державного підприємства "Морський торговельний порт "Южний" на Державне підприємство "Морський торговельний порт "Південний".

04.07.2023 позивач звернувся до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із запитом вих. № 2800/01/102/22, з метою отримання відомостей щодо складання та реєстрації ТОВ "Южморсервіс" у Єдиному реєстрі означених податкових накладних.

14.07.2023 позивач отримав відповідь Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків вх. № 3273, з якої вбачається, що податкова накладна №29 від 14.09.2017 на суму 628 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 104 666,67 грн, виписана ТОВ "Южморсервіс" на адресу ДП "МТП "Южний", згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних має статус "реєстрацію зупинено", а податкова накладна на суму 1 882 760,00 грн, у т.ч. ПДВ 313 793,33 грн - відсутня.

Також, інформація щодо зупинення реєстрації податкової накладної №29 від 14.09.2017 та відсутність реєстрації податкової накладної на суму 1 882 760,00 грн, у т.ч. ПДВ 313 793,33 грн, у ЄРПН податкових накладних підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 241504 від 27.07.2023, який позивачем надано до матеріалів справи.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідачем порушив обов`язок щодо складення та реєстрації податкових накладних, які, враховуючи положення ст. 187.1, п. 201.1 ст. 201 ПК України, повинні були бути виписані ТОВ "Южморсервіс" датою попередньої оплати (14.09.2017), та датою підписання Акту виконаних робіт №39 (08.12.2017).

Згідно з п. 7.1 Договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору, винна Сторона несе відповідальність перед іншою Стороною відповідно до діючого законодавства України та умов, викладених у цьому Договорі.

За умовами п. 7.7 Договору у разі втрати права Замовника на податковий кредит внаслідок відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних Виконавцем протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної, Замовник протягом 10 (десяти) календарних днів, наступних за 365-м календарним днем з дати складання податкової накладної, має право на компенсування збитків у розмірі суми втраченого податкового кредиту на підставі письмової претензії з наданням документів, що обґрунтовують факт заподіяння збитків.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що ТОВ "Южморсервіс" не виконало обов`язку щодо реєстрації податкових накладних, ДП "МТП "Южний" завдано збитки на суму 418 460,00 грн у вигляді недоотриманого податкового кредиту, що і зумовило звернення позивача до суду з даною позовною заявою про стягнення цих коштів.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.3.4 Договору Виконавець зобов`язаний надати Замовнику податкову накладну, складену належним чином, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлений законодавством України строк. Податкова накладна надається за допомогою програмного забезпечення "M.E.Doc Is.", або іншої спеціалізованої програми на електронну адресу: виключно в електронній формі після її реєстрації в ЄРПН.

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до статті 187.1 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/ послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

У разі порушення продавцем/покупцем товарів/послуг порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/ покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/ послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Таким чином, на відповідача було покладено обов`язок щодо складення та реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання позивача на те, що зобов`язання буде виконано та, відповідно, - це буде підставою для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.

Водночас звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 ПК України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки контролюючим органом.

Оскільки податкові накладні не були зареєстровані відповідачем в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач не мав правових підстав для включення сплаченої ним суми ПДВ в загальному розмірі 418 460,00 грн, до податкового кредиту.

Пунктом 14.1.181 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, що діяв в редакції на час виникнення у Відповідача податкового зобов`язання, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), інтими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому п. 198.6 ст. 198 ПК України документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Враховуючи вищенаведене, позивач зазначає, що порушення ТОВ "Южморсервіс" умов Договору та вимог податкового законодавства в частині виконання обов`язку реєстрації в ЄРПН податкової накладної та її надання позивачу має наслідком понесення комерційним державним підприємством, яке належить до сфери управління Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України, збитків у сумі неотриманого податкового кредиту в розмірі 418 460,00 грн.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Відповідно до наведених положень чинного законодавства для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди, необхідною є наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: неправомірні дії або бездіяльність особи; завдання шкоди та її розмір; безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою; вина завдавача шкоди.

Судом встановлено, що в даному випадку наявні всі чотири елементи складу цивільного правопорушення, а саме:

- неправомірні дії відповідача, які полягають у порушенні вимог податкового законодавства та умов Договору в частині реєстрації податкових накладних;

- завдання позивачу шкоди в розмірі 418 460,00 грн шляхом позбавлення його можливості включити цю суму до податкового кредиту;

- безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача та шкодою;

- вина відповідача у заподіянні шкоди позивачу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як встановлено статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (статті 76, 77 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене вище, суд встановив, що доводи позивача про наявність підстав для відшкодування йому завданої відповідачем шкоди є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами, тож підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів і тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Южморсервіс" (04111, м. Київ, вул. Данила Щербаківського, буд. 47; ідентифікаційний код 35178926) на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Південний" (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13; ідентифікаційний код 04704790) 418 460 (чотириста вісімнадцять тисячі чотириста шістдесят) грн 00 коп. збитків та 6 276 (шість тисяч двісті сімдесят шість) грн 90 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко