ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" листопада 2023 р. м. Рівне Справа № 918/124/23
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідача-3: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідача-4: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 )
треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів:
- ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_4 );
- ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 , РНКОПП НОМЕР_5 );
- ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 , РНКОПП НОМЕР_6 );
- ОСОБА_7 ( АДРЕСА_7 , РНКОПП НОМЕР_7 );
- ОСОБА_8 ( АДРЕСА_8 , РНКОПП НОМЕР_8 )
про визнання недійсними рішень загальних зборів від 28.11.2022 та від 01.12.2022, про визнання недійсним статуту, про припинення за відповідачем-2 права власності на частки у статутному капіталі у розмірі 2, 40 % та 87, 60 %, про переведення на позивача прав і обов`язків покупця відповідача-2 за договорами купівлі-продажу частки від 06.12.2022 та від 13.12.2022, визнання позивача власником частки у розмірі 2, 40 % та 87, 60 %
у судове засідання з`явилися:
- від позивача ОСОБА_1 - Шаблій В.І. ;
- від відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю": Кузнецов І.С. (в режимі ВКЗ)
- від відповідача-3 ОСОБА_2 : Кузнецов І.С. (в режимі ВКЗ)
Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою наявних технічних засобів відео- та звукозапису з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційнотелекомунікаційної системи (підсистема відеоконференцзв`язку).
У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача-1: Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю", відповідача-3: ОСОБА_2 , відповідача-4: ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень загальних зборів від 28.11.2022 та від 01.12.2022, про визнання недійсним статуту, про припинення за відповідачем-2 права власності на частки у статутному капіталі у розмірі 2, 40 % та 87, 60 %, про переведення на позивача прав і обов`язків покупця відповідача-2 за договорами купівлі-продажу частки від 06.12.2022 та від 13.12.2022, визнання позивача власником частки у розмірі 2, 40 % та 87, 60 %.
Ухвалою від 02.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/124/23. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою від 14.09.2023 залучено до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Рішенням від 07.11.2023 позов задоволено повністю.

13 листопада 2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення.

Заява надійшла до суду в межах процесуального строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Ухвалою від 16.11.2023 призначено до розгляду у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/124/23. Розгляд заяви призначено на 23.11.2023. Запропоновано Орендному підприємству Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, Товариству з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю", ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надати свої пояснення щодо поданої заяви позивача про ухвалення додаткового рішення у термін до початку судового засідання. Надати суду докази направлення ОСОБА_1 означені пояснення у випадку їх підготовки.

22 листопада 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" та ОСОБА_2 надійшло клопотання/заява із запереченнями проти задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення і про зменшення витрат на правничу допомогу.

23 листопада 2023 року судом встановлено, що у судове засідання з`явилися представник позивача та представник відповідачів-2 та -2.

Представник відповідача-1, відповідач-4 та треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце проведення даного судового засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/124/23 без участі представника Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, без участі ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх представників.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Господарський суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач просить суд стягнути на свою користь із відповідачів-1, -2, -3 та -4 витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи № 918/124/23, у розмірі 42 000 грн 00 коп.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.12.2022 між Адвокатським бюро "Валерія Шаблія" (далі - адвокатське бюро) та ОСОБА_1 (далі - клієнт) укладено Договір № 2/12-22 про надання правової (правничої) допомоги (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати йому правову допомогу та юридичні послу їй, в тому числі консультаційного характеру, в письмовій або усній формі, в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, а Клієнт зобов`язується сплатити винагороду за надану Адвокатським бюро правову допомогу та юридичні послуги, відшкодувати фактичні витрати Адвокатського бюро, понесені у зв`язку з виконанням цього Договору.

Надання правової допомоги полягає в представництві інтересів Клієнта з питань, що пов`язані із її корпоративними правами. (п. 1.2. Договору).

Як вбачається, сторони Договору узгодили між собою права та обов`язки адвокатського бюро.

У відповідності до абз 1 п. 2.1. Договору для надання правової допомоги, визначеної в п. 1.2 Договору Адвокатське бюро призначає адвоката Шаблія Валерія Івановича, який займається адвокатською діяльністю відповідно до Свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1678 видане 27.06.2019 року Радою адвокатів Рівненської області на підставі рішення Ради адвокатів Рівненської області №193 від 21.05.2019.

Згідно з п. 2.2. Договору адвокат Адвокатського бюро має право:

- здійснювати представництво інтересів та захист прав Клієнта в судах всіх інстанції та юрисдикцій;

- здійснювати представництво Клієнта в усіх органах державної влади та місцевого самоврядування України, підприємствах установах, організаціях незалежно від їх ф9рм власності, галузевої належності та підпорядкування, в тому числі, але не обмежуючись, ОСББ, БЛ, податкових, митних, статистичних органах, органах судової влади, органах нотаріату та державної виконавчої служби, медичних закладах та їх комісіях, реєстраційній службі, ЦНАП, поліції, прокуратурі, в банківських установах, страхових компаніях, при вирішенні будь-яких питань, що стосуються виконання даного договору;

- подавати в інтересах Клієнта адвокатські запити в усі необхідні підприємства, установи, організації незалежно від форм власності та відомчої приналежності, фізичним особам, в тому числі фізичним особам-підприємцям;

- отримувати необхідні документи та інформацію для представництва інтересів та захисту прав Клієнта;

- розірвати даний Договір у випадку виникнення конфлікту інтересів або з інших підстав, у тому числі внаслідок невиконання Клієнтом умов цього Договору, подання Адвокатському бюро чи Адвокату завідомо неправдивої інформації тощо, попередивши Клієнта за чотирнадцять днів до дати розірвання.

В межах цього Договору Клієнт наділяє Адвоката Адвокатського бюро всіма повноваженнями, передбаченими Законами України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», «Про інформацію», Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським Кодексом, Цивільним Кодексом зокрема, але не обмежено, з усіма правами, які надані позивачу, відповідачу, свідкові, боржнику, стягувану, скаржнику, заявнику у тому числі: представляти інтереси клієнта та приймати участь у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, складати та подавати процесуальні документи (позови, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення, клопотання, заяви, скарги, тощо), знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, іншим учасникам процесу, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення судові, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укладати мирову угоду, а також підписувати і подавати в інтересах Клієнта будь-які процесуальні документи, завіряти копії документів, одержувати копії постанов, рішень, ухвал, листів, оскаржувати рішення, постанови і ухвали суду, користуватися іншими процесуальними правами. (п. 2.3. Договору).

У відповідності до п. 2.4. Договору адвокатське бюро, на підставі звернення Клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги:

2.3.1. надання письмових та усних консультацій, роз`яснень;

2.3.2. складання процесуальних та інших документів (в тому числі проектів таких документів для подальшого погодження/підписання клієнтом);

2.3.3. збір інформації, документів, їх аналітична обробка;

2.3.4. представництво у встановленому законодавством порядку інтересів та захист прав Клієнта у судах всіх інстанцій, державних та інших органах;

2.3.5. здійснення представництва інтересів Клієнта в інших органах, перед іншими юридичними та фізичними особами визначеними в п.2.2 Договору.

Крім того, сторони Договору узгодили між собою права та обов`язки клієнта.

Так, згідно з п. 3.1. клієнт має право: встановлювати за погодженням з Адвокатським бюро умови, обсяг, порядок і строки надання юридичних та консультаційних послуг; знати про всі дії, тактичні заходи Адвоката та Адвокатського бюро з питань що стосуються надання правової допомоги, визначеної в п. 1.2 цього Договору; вимагати від Адвокатського бюро збереження конфіденційності інформації, що стала відома останньому при наданні юридичних та консультаційних послуг; розірвати даний Договір, письмово попередивши про це Адвокатське бюро за чотирнадцять днів до дати розірвання, при бажанні - зазначивши причини.

Клієнт приймає на себе наступні зобов`язання (п. 3.2. Договору):

- вчасно забезпечувати Адвокатське бюро та Адвоката необхідними для виконання цього Договору документами (в тому числі їх оригіналами), повною та достовірною інформацією, негайно повідомляти про всі обставини що стосуються надання правової допомоги, визначеної в п. 1.2 Договору;

- всі свої майбутні дії щодо предмету надання правової допомоги Адвокатським бюро, або дії третіх осіб, за яких відповідає Клієнт, погоджувати з Адвокатом Адвокатського бюро;

- не передавати без письмового дозволу Адвокатського бюро чи Адвоката інформацію щодо предмету надання правової допомоги іншим особам;

- не розголошувати без згоди Адвокатського бюро чи Адвоката будь-яких відомостей щодо предмету надання правової допомоги іншим особам, в т.ч. заходи, тактичні прийоми, які здійснює Адвокат на виконання даного Договору;

- виконувати доручення та вказівки Адвоката, сприяти в зборі та отриманні інформації та документів, необхідних для надання правової допомоги, визначеної в п. 1.2 Договору;

- оплачувати правову допомогу та витрати, необхідні для виконання цього Договору;

- завчасно повідомляти Адвокатське бюро чи Адвоката про виклики до судових чи контролюючих органів з питань, що являються предметом надання правової допомоги за цим Договором.

Як вбачається із розділу 4 Договору сторони узгодили між собою порядок приймання наданих послуг та фактичних витрат.

За фактом надання послуг за цим Договором Адвокатське бюро складає два примірники акту приймання-передачі наданих послуг, які надає Клієнту. (п. 4.1. Договору).

У разі понесення Адвокатським бюро фактичних витрат, передбачених п.5.4 Договору, такі витрати включаються окремою позицією до акту приймання-передачі наданих послуг, що надається Клієнту. (п. 4.2. Договору).

Протягом 3-х робочих днів з моменту одержання актів приймання-передачі наданих послуг Клієнт зобов`язаний підписати їх та повернути Адвокатському бюро один з примірників акту. (п. 4.3. Договору).

Згідно з п. 4.4. Договору якщо Клієнт має заперечення щодо наданих Адвокатським бюро послуг, він зобов`язаний протягом 3-х робочих днів з моменту одержання актів приймання-передачі наданих послуг письмово повідомити про це Адвокатське бюро із обґрунтованим викладенням своїх заперечень. Відсутність письмових заперечень протягом вищевказаного терміну свідчить про прийняття ним послуг, виконаних Адвокатським бюро.

Заперечення щодо акту приймання-передачі наданих послуг розглядаються Адвокатським бюро протягом 5-ти робочих днів з дня одержання та з їх врахуванням складається уточнений акт приймання-передачі наданих послуг, який надсилається замовнику та розглядається ним у відповідності до п.4.1-п.4,4 цього Договору. У випадку відхилення замовником уточненого акту спір підлягає вирішенню в судовому порядку. (п. 4.5 Договору).

Згідно з п. 4.6. Договору оплата наданих Адвокатським бюро послуг свідчить про їх належне прийняття Клієнтом та відсутність будь-яких претензій чи зауважень.

У розділі 5 Договору сторони обумовили між собою умови щодо гонорару та оплати фактичних витрат.

Так, згідно з п. 5.1. Договору за надання правової (правничої) допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському Бюро гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання Договору в обсязі та на умовах, визначених в додаткових угодах до даного Договору.

Відповідно до п. 5.2. Договору зміна розміру гонорару здійснюється у випадку збільшення обсягу правової допомоги або істотного зростання обсягу часу який необхідно витратити Адвокату Адвокатського бюро на надання правової допомоги Клієнту за цим Договором та оформляється сторонами письмово. Зацікавлена сторона надсилає іншій пропозицію про необхідність зміни гонорару. У випадку недосягнення згоди з вказаного питання, зацікавлена сторона вправі розірвати договір в односторонньому порядку з повідомленням іншої за 14 календарних днів до дати розірвання.

Клієнт зобов`язаний також здійснювати оплату фактичних витрат для виконання договору, зокрема таких: витрати на відрядження за межі населеного пункту де розташоване Адвокатське бюро в розмірі відповідно до чинного законодавства, якщо інше не погоджено сторонами окремо, добові в розмірі визначеному відповідно до чинного законодавства України, проживання під час відрядження, транспортні виграти, оплату послуг перекладача, нотаріальних послуг, експертиз, оплата роботи фахівців та інших осіб, які залучаються Адвокатом чи Адвокатським бюро, оплата копіювальних, друкарських та інших технічних робіт, міжміських та міжнародних телефонних розмов, сплата судового збору, інших сум, які були та/або мають бути сплачені Адвокатським бюро від імені і в інтересах Клієнта, а також всі інші фактичні витрати пов`язані з виконанням цього Договору підлягають оплаті Адвокатському бюро. Допускається, здійснення авансування на оплату фактичних витрат в розмірі визначеному сторонами. (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 5.4. Договору сплата гонорару та оплата фактичних витрат для виконання договору здійснюється в готівковому або безготівковому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Згідно з п. 5.5. Договору оплата за цим Договором проводиться Клієнтом протягом тридцяти робочих днів з моменту підписання загального акту приймання-передачі наданих послуг.

Клієнт не позбавлений права достроково оплатити гонорар за надання правової (правничої) допомоги. В такому випадку, кінцева оплата гонорару за надання правової (правничої) допомоги та фактичних витрат необхідних для виконання договору (за їх наявності) проводиться відповідно до п.5.5 цього договору з врахуванням вже здійснених платежів. (п. 5.6. Договору).

У відповідності до п. 5.7. Договору вартість послуг Адвокатського бюро за надання правової допомоги (правничої) допомоги визначаються сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, окремо враховується вартість участі у судових засіданнях як відбулись (які мали відбутись однак не відбулись не з вини Адвокатського бюро) - 2 000,00 грн за кожне таке засідання.

Сторони також обумовили між собою питання щодо конфіденційності та адвокатської таємниці, строку дії договору та інші умови Договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання (п. 7.1. Договору).

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Судом встановлено, що 13.11.2023 між Адвокатським бюро "Валерія Шаблія" та ОСОБА_1 підписано Акт приймання-передачі наданих послуг № 1 (господарська судова справа № 918/124/23) (далі - Акт).

Із Акту вбачається, що адвокатське бюро надало, а клієнт прийняв надану професійну допомогу згідно наступного переліку:

- попередня консультація щодо спірних правовідносин із Орендним підприємством Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого;

- вивчення установчих документів Орендне підприємство Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого та переписки замовника із вказаним підприємством;

- вивчення судової практики з подібних правовідносин;

- формування правової позиції позивача;

- підготовка проекту позовної заяви та подача до суду;

- участь у судових засіданнях які відбулися (які мали відбутись однак не відбулись не з вини Адвокатського бюро) 28.03.2023, 11.04.2023, 09.05.2023, 25.05.2023, 20.06.2023, 05.09.2023, 14.09.2023, 12.10.2023, 26.10.2023, 07.11.2023, 07.11.2023 в Господарському суді Рівненської області.

Вартість наданої професійної правничої допомоги (гонорар) розділу 5 договору № 2/12-22 про надання правничої (правової) допомоги від 28.11.2022 становить 42 000 грн:

- 20 000 грн 00 коп. - визначення правової позиції, підготовка проекту позовної заяви та подача до суду;

- 22 000 грн 00 коп. - участь у судових засіданнях в Господарському суді Рівненської області.

Як вбачається із Акту змовник підтверджує отримання вищевказаних послуг в повному обсязі та відсутність будь-яких претензій, скарг, зауважень.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи наявні заперечення представника відповідачів-2 та -3 проти стягнення з них заявленої суми витрат на оплату послуг адвокатського бюро позивача в розмірі 42 000 грн 00 коп.

В обґрунтування заперечень адвокат Кузнецов Ілля Сергійович вказує, що:

1) сам договір про надання правничої допомоги знеособлений і не містить у своєму змісті вказівки на те, що його укладено в межах супроводу саме цього спору і у цій справі №918/124/23. І хоча, акт приймання-передачі наданих послуг містить посилання на цю справу, проте не містить у собі дати і кількості витраченого часу на надання кожного виду правничої допомоги (крім засідань). В акті перераховано перелік наданої правничої допомоги (5 видів допомоги), поряд з цим, оцінці підлягало у складі 20000 грн. лише 2 види допомоги, тобто по 10000 грн. кожний: 1) «визначення правової позиції» (не входить по цьому акту в перелік видів наданої правничої допомоги) 2) «підготовка проекту позовної заяви та подача до суду» (входить по цьому акту в перелік видів наданої правничої допомоги). Також, «визначення правової позиції» не передбачено і переліком п.2.4 договору. Тобто, в договорі вказано вичерпний перелік видів правничої допомоги, а в акті вказується не обумовлений адвокатом і клієнтом вид допомоги «визначення правової позиції», додаткових угод про доповнення цього переліку не надано. Відтак, враховуючи відсутність в акті відомостей про дати надання правничої допомоги (крім засідань) і обсягу витраченого часу на кожний вид правничої допомоги - 10000грн. на «визначення правової позиції» слід виключити із суми оплати як не включеної у п.2.4 договору і в акті перелік наданої правничої допомоги;

2) заявник визначив у договорі взаємосуперечливі умови, що свідчать про відсутність чітких умов про оплату правничої допомоги, тобто, не дають можливості встановити обов`язок позивача їх оплатити. Це унеможливлює їх стягнення за рахунок відповідачів, адже доказів оплати правничої допомоги не надано, а судячи з наданого договору і акту - ці витрати взагалі не будуть понесені, бо відповідних документів для їх оплати взагалі не підписано, зокрема: в п.5.1 договору сказано, що умови про визначення гонорару (винагороди) і його сплату мають встановлюватися в додаткових угодах, натомість, заявником не надано жодної додаткової угоди про узгодження цих умов з клієнтом; в п.5.5 договору сказано про оплату протягом 3 робочих днів з моменту підписання загального акту приймання-передачі наданих послуг (про який взагалі мова не йде у договорі), натомість до суду надано просто «акт» приймання-передачі наданих послуг, що свідчить про надання для підтвердження наміру понести витрати документ, який не передбачено п.5.5 договору. У п.5.7 договору сказано про визначення лише вартості наданої правничої допомоги і окремо судових засідань, а не умов і строків оплати.

Представник відповідачів-2 та -3 вказує, що на його переконання для підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у договорі адвокат і клієнт повинні узгодити механізм розрахунку гонорару, а відсутність у договорі умов щодо порядку та форми розрахунку гонорару може бути підставою для відмови чи зменшення розміру таких витрат. Крім того, адвокат акцентує увагу, що відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Також представник відповідачів-2 та - 3 зазначає:

3) з огляду на ціну позову 57500 грн. не є розумними і необхідними витрати на правничу допомогу у розмірі 42000 грн., вони є завищеним і неспівмірними порівняно з ціною позову (складає 73% ціни спору);

4) зміст і доводи заяв зі сторони позивача є ідентичними доводам, викладеним у позовній заяві, або наведене обґрунтування позиції сторони становить значно меншу частину документа, ніж сам документ. Якщо доводи і позиція сторін протягом усього часу розгляду справи не змінювалися і не відрізнялися від доводів позовної заяви, то суди критично оцінюють час, витрачений на аналіз законодавства та судової практики. Правила, за якими реалізується ця засада судочинства, розглянула колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду в постанові від 28.09.2023 у справі 686/31892/19. Крім того, надані до суду письмові докази не доводять обов`язку і наміру понесення позивачем витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі, а тому не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів;

5) безпосередньо адвокатом не підписано і не подано жодного процесуального документа, так як усі такі документи подавались безпосередньо позивачем за її підписом, тому у суду першої інстанції відсутня об`єктивна можливість пересвідчитися у дійсному складанні наявних у справі зі сторони позивача документів цим адвокатом, а не якимось іншим. Тим більше, акт наданих послуг не містить переліку складених для цієї справи конкретних документів (крім позовної заяви), дати і кількості витраченого часу на складання таких, що також не дає об`єктивної можливості пересвідчитися у дійсному їх складанні саме цим адвокатом і визначення за це розміру гонорару. З цього приводу, Верховний Суд у постанові від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, якщо така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правничої допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані (п. 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19). Тому, у стягненні такого виду правничої допомоги в сумі 10000грн. як «підготовка проекту позовної заяви та подача до суду» також слід відмовити, зокрема, по відсутності доказів складання і подання позову безпосередньо цим адвокатом, адже позов, як і всі інші заяви, не підписані ним;

6) визначення вартості одного судового засідання в 2 000 грн. є завищеним і неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, які мали б вартувати 1000 грн. за участь в суді першої інстанції за тривале засідання (яких було всього 2 - 26.10.2023 і 07.11.2023), а при засіданнях, що були досить швидко закінчені - слід розцінювати як половина такої ціни (всі інші 7 засідань у справі). Стосовно цього Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 у справі №826/2689/15 зазначив, зокрема, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості, а тому сторона не повинна надавати докази на підтвердження обґрунтованості ринкової вартості послуг;

7) допущено штучне збільшення обсягу наданих адвокатом послуг, адже фактично судового засідання 20.06.2023 не було (адже супровідним листом від 08.06.2023 матеріали справи направлено до Касаційного господарського суду, і ухвалою від 20.06.2023 без судового засідання провадження у справі було зупинено до повернення матеріалів справи № 918/124/23 до Господарського суду Рівненської області), а 07.11.2023 взагалі незрозуміло чому 2 рази зазначено цю дату. Відповідно, зазначені в акті попередня консультація, вивчення документів, переписки замовника, судової практики, формування позиції - все це є складовими складання позовної заяви, тому розписана фактично одна послуга на 5 складових є теж штучним збільшенням обсягу наданих адвокатом послуг, тому у стягненні такого виду правничої допомоги в сумі 10000грн. як «підготовка проекту позовної заяви та подача до суду» також слід відмовити.

Підсумовуючи, адвокат Кузнецов Ілля Сергійович вказує, що вважає розмір заявлених витрат на правничу допомогу очевидно завищеним щодо ціни позову спору, допущено штучне збільшення їх обсягу, у дійсності умови їх оплати чітко не визначені і не будуть виконуватись, на підтвердження цих витрат складені некоректно документи. Отже, заявлені витрати на правничу допомогу є неспівмірними і не відповідають критерію їхньої дійсності та необхідності, розумності їхнього розміру, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат. За таких обставин, вартість судових засідань у сукупності могло би вартувати 5 500 грн. (2 засідань по 1 000 грн., 7 засідань по 500 грн.), тому ці витрати слід зменшити. У стягненні 10 000 грн. за вид допомоги «визначення правової позиції» слід відмовити з вищенаведених мотивів, а за вид правничої допомоги 10 000грн. «підготовка проекту позовної заяви та подача до суду» також слід відмовити через штучне завищення цих витрат, відсутності узгодженого сторонами розрахунку для визначення розміру витрат, цитування в позовній заяві більшості доводів з досудової переписки позивача (авторство яких собі не привласнює адвокат позивача) і відсутності доказів складання і подання позову безпосередньо цим адвокатом, адже позов, як і всі інші заяви, не підписані ним.

На підставі викладеного, представник відповідачів-2 та -3 просить суд відмовити позивачу у стягненні витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. по необґрунтованості, а решту витрат у 22 000 грн. у випадку визнання їх обґрунтованими і доведеними зменшити до 5 500 грн.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, господарський суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Ла-вентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.

Щодо аргументів представника відповідачів-2 та -3 викладених у пункті 1 заперечень, суд зазначає наступне.

Закон не вимагає необхідності зазначення у договорі про надання адвокатських послуг про те, що адвокат (адвокатське бюро) надає клієнту послуги саме в конкретній справі.

Разом з тим, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано сукупність доказів: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 3 ст.126 ГПК визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

При цьому відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 918/124/23 від позивача надійшли наступні докази:

- ордер серії ВК № 1076619, виданий 28.03.2023 адвокатським бюро "Валерія Шаблія" на підставі договору про надання правової допомоги № 2/12-22 від 28.12.2022 - на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 адвокатом Шаблієм Валерієм Івановичем;

- договір № 2/12-22 про надання правової (правничої) допомоги від 28.12.2022;

- акт приймання-передачі наданих послуг № 1 (господарська справа № 918/124/23).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокатським бюро "Валерія Шаблія" та ОСОБА_1, керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою у п. 4.1. Договору, що за фактом надання послуг за цим Договором Адвокатське бюро складає два примірники акту приймання-передачі наданих послуг, які надає Клієнту. Крім того, сторони узгодили у п. 5.1. Договору, що за надання правової (правничої) допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському Бюро гонорар (винагороду) та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання Договору в обсязі та на умовах, визначених в додаткових угодах до даного Договору. У п. 5.7. Договору визначено, що вартість послуг Адвокатського бюро за надання правової допомоги (правничої) допомоги визначаються сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг, окремо враховується вартість участі у судових засіданнях як відбулись (які мали відбутись однак не відбулись не з вини Адвокатського бюро) - 2 000,00 грн за кожне таке засідання.

Із викладеного вбачається, що позивачем надано усю сукупність документів, якими стверджується, що ОСОБА_1 була надана правова правнича допомога у справі № 918/124/23 адвокатом Шаблієм В.І.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, доказів недійсності Договору № 2/12-22 від 28.12.2022 про надання правової (правничої) допомоги суду не надано. У Договорі міститься посилання, що надання правової допомоги полягає в представництві інтересів клієнта з питань, що пов`язані з її корпоративними правами (п. 1.2. Договору). В матеріалах справи містяться Акт від 13.11.2023, підписаний між виконавцем та клієнтом , у якому міститься посилання як на договір Договору № 2/12-22 від 28.12.2022, так і на номер справи № 918/124/23. Відтак аргументи представника відповідачів-2 та -3 про те, що Договір є знеособленим, і що невідомо чи його укладено в межах супроводу саме спору у даній справі, і що невідомо по якій справі надавалися послуги ОСОБА_1 за Договором - є безпідставними.

Окрім того, вбачається, що адвокат Шаблій В.І. був присутній у 9 судових засіданнях під час розгляду справи: 28.03.2023, 11.04.2023, 09.05.2023, 25.05.2023, 05.09.2023, 14.09.2023, 12.10.2023, 26.10.2023 та 07.11.2023.

Господарський суд, надавши оцінку аргументам представника відповідачів-2 та -3 щодо того що акт не містить у собі дати і кількості витраченого часу на надання кожного виду допомоги (крім засідань) і що в договорі вказано вичерпний перелік видів правничої допомоги, а в акті лише 2 види, - та дослідивши матеріали справи, відхиляє означені аргументи з огляду на наступне.

Процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).

Як встановлено судом, Адвокатське бюро та клієнт (замовник, позивач), керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою відповідно до п.п 4.1, 5.1. та п. 5.7. Договору розмір та вартість такої допомоги у сумі 42 000 грн 00 коп.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Суд зауважує, що при погодженому між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Відтак оскільки як вбачається із Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 13.11.2023 до Договору між позивачем та його адвокатом узгоджено фіксований розмір гонорару, що становить 42 000 грн 00 коп. (з яких: 20 000 грн 00 коп. - визначення правової позиції, підготовка проекту позовної заяви та подача до суду; 22 000 грн 00 коп. - 00 коп. - участь у судових засіданнях) - а відтак означене вказує на те, що дана сума не потребує надання детального опису робіт.

З огляду на викладене, суд не надає оцінку правової допомоги, яка визначена у Акті-приймання наданих послуг № 1 від 13.11.2023 щодо часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи потрібно надавати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові зазначила таке:

"140. подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

143 ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис".

Суд зазначає, що детальний опис робіт, який відображений в акті приймання-передачі наданих послуг № 1 від 13.11.2023 містить перелік послуг, які надані адвокатом для позивача.

Водночас із підстав, викладених вище (з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21) - суд критично ставиться до аргументів представника відповідачів-2 та - 3, що викладені у п. 5 свох заперечень і що стосуються того, що акт наданих послуг не містить переліку складених для цієї справи конкретних документів (крім позовної заяви), дати і кількості витраченого часу на складання таких, що також не дає об`єктивної можливості пересвідчитися у дійсному їх складанні саме цим адвокатом і визначення за це розміру гонорару.

При цьому суд також критично ставиться до доводів представника відповідачів-1 та -2 про те, що слід розділяти надану позивачу правничу допомогу лише на 2 види (кожен ціною по 10 000 грн 00 коп). Із акту чітко вбачається, яка саме правова правнича допомога була надана позивачу у справі, вбачається що вона прийнята без зауважень і замовник підтверджує отримання усіх послуг у повному обсязі, які вказані у Акті.

Так, судом із Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 13.11.2023 та п. 5.7. Договору встановлено, що позивачу надано правову правничу допомогу:

- вартістю 20 000 грн 00 коп. (визначення правової позиції, підготовка проекту позовної заяви та подача до суду): попередня консультація щодо спірних правовідносин із Орендним підприємством Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого; вивчення установчих документів Орендне підприємство Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого та переписки замовника із вказаним підприємством; вивчення судової практики з подібних правовідносин; формування правової позиції позивача; підготовка проекту позовної заяви та подача до суду;

- вартістю 22 000 грн 00 коп. (участь у судових засіданнях в Господарському суді Рівненської області по 2 000 грн за 1 засідання): участь у судових засіданнях які відбулися (які мали відбутись однак не відбулись не з вини Адвокатського бюро) 28.03.2023, 11.04.2023, 09.05.2023, 25.05.2023, 20.06.2023, 05.09.2023, 14.09.2023, 12.10.2023, 26.10.2023, 07.11.2023, 07.11.2023 в Господарському суді Рівненської області.

Водночас судом встановлено, що послуга участь у судовому засіданні 07.11.2023, яка відображена в акті два рази є такою, що безпідставно включена до даного акту, а відтак не може бути задоволена судом.

Крім того, як вбачається, на підставі п. 5.7. Договору до Акту адвокатським бюро та клієнтом включено таку послугу як участь адвоката Шаблія В.І. у судовому засіданні 20.06.2023, яке не відбулося не з вини адвокатського бюро.

Проте, суд суд констатує, що судове засідання 20.06.2023 дійсно не відбулося, позаяк станом на час та дату судового засідання 20.06.2023 в господарському суді були відсутніми матеріали справи № 918/124/23, адже вони були направлені до Верховного Суду супровідним листом № 918/124/23/543/23 від 08.06.2023.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Із викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування судових витрат, понесених адвокатським бюро на участь адвоката у судовому засіданні 20.06.2023 у справі № 918/124/23, адже дані витрати по-перше, не є реальними, а по друге - позивачем та його представником не доведено, що дані витрати були фактичними і неминучими.

Щодо аргументів представників відповідачів-2 та -3 про те, що у п. 5.1. Договору вказано, що мають бути додаткові угоди до Договору, а таких не надано, суд виснує, що дані доводи є довільними на переконання представника. Із пункту 5.1. Договору чітко вбачається, що за надання правової (правничої) допомоги за цим Договором Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському Бюро гонорар (винагороду). Інша частина даного пункту Договору про те, що Клієнт зобов`язується в обсязі та на умовах, визначених в додаткових угодах до даного Договору, здійснювати оплату Адвокатському Бюро іще інших видів - стосується не гонорару, а видів фактичних витрат, необхідних для виконання Договору.

В матеріалах справи відсутні заявлені до стягнення будь-які фактичні витрати позивача, понесені із розглядом справи.

Суд враховує, що клієнт має право погодитись або не погодитися із запропонованими тарифами (вартістю послуг) зважаючи на свої фінансові можливості. У разі ж погодження та підписання відповідного договору - клієнт оплачує вартість послуг адвоката за результатами їх надання та підтвердження.

Суд виснує, що є безпідставними аргументи представника відповідача-2, та -3 про те, що в матеріалах справи відсутні докази оплати позивачем адвокатському бюро правової допомоги, і що відтак слід відмовити у задоволенні заяви представника позивача. При цьому суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 22.01.2021 у справі №925/1137/19, де Суд зазначив, що за висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, за змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.126 ГПК).

Окрім того, як вбачається, представник відповідачів-1 та -2 помилково вважає, що позивач зобов`язаний оплатити для адвокатського бюро надані послуги протягом трьох робочих днів з моменту підписання Акту, - натомість у п. 5.5. Договору сторони чітко зафіксували, що оплата проводиться протягом тридцяти робочих днів з моменту підписання загального акту.

Щодо тих заперечень, що викладені у п. 2, які стосуються те, що у п.5.7 договору сказано про визначення лише вартості наданої правничої допомоги і окремо судових засідань, а не умов і строків оплати, - суд зазначає, що питання щодо оплати за Договором є тим, що стосується самих його учасників (адвокатського бюро та клієнта), однак для суду має значення не порядок оплати наданих послуг, а їх обсяг і реальність.

Механізм розрахунку гонорару, про необхідність наявності якого вказує у запереченнях представник відповідачів-1 та -2, як встановлено судом, узгоджений сторонами в Акті, з якого вбачається що такий гонорар фіксований і становить 20 000 грн 00 коп. за правничу допомогу, яка пов`язана із попередньою консультацією щодо спірних правовідносин, вивченням документів, ділової переписки замовника та судової практики з подібних правовідносин; формування правової позиції позивача; підготовка проекту позовної заяви та подача її до суду та 2 000 грн 00 коп. за 1 судове засідання.

При цьому суд враховує, що є безпідставними такі аргументи представника відповідачів-2 та -3 про те, що слід відмовити у задоволенні витрат на професійну правову допомогу у зв`язку із тим, що зміст і доводи заяв зі сторони позивача є ідентичними доводам, викладеним у позовній заяві. Відхиляючи даний аргумент, суд констатує, що представник відповідачів-2 та -3 не довів суду, що витрати на правову правничу допомогу, які понесені на формування досудової правової позиції ОСОБА_1 , витрати понесені на її ділову переписку із відповідачами-1 та -3 до відкриття провадження у справі № 918/124/23 були уже відшкодовані їй у якійсь іншій справі, аніж № 918/124/23. Позивач заявляє до стягнення лише ті витрати, які пов`язані із попередньою консультацією щодо спірних правовідносин, вивченням документів, ділової переписки замовника та судової практики з подібних правовідносин; формування правової позиції позивача; підготовка проекту позовної заяви та подача її до суду. При цьому позивач жодним чином не заявляє до стягнення із відповідачів-1, -2 , -3 , та -4 витрат, які були понесені із формуванням інших заяв по суті спору, а також ділової переписки позивача із відповідачами-1 та -3 до відкриття провадження у справі. Відтак аргументи представника відповідачів-2 та -3 про ідентичність змісту позовної заяви і листів із ділової переписки позивача, що передувала відкриттю провадження у справі № 918/124/23 є декларативними.

Щодо заперечень представників відповідачів-1 та -2 про неспівмірність витрат, витрачених на надання послуг із складністю проведеної роботи, суд вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зробила висновок, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п.146).

Суд зауважує, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд констатує, що представник відповідачів-2 та -3 не надав суду доказів та/або обґрунтувань, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність здійсненого заявником розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи.

Доводи в цій частині є значною мірою декларативними, без надання відповідних доказів на підтвердження неспівмірності витрат із складністю справи.

Розрахунок, який проведено представником відповідачів-2 та -3 що ніби-то позивачем заявлено до стягнення 73 % правової правничої допомоги від ціни спору, яка становить 57 500 грн 00 коп. - є повністю неспроможним.

Адже спір у даній справі є корпоративним, позивачем не заявлено жодної майнової вимоги. Натомість заявлено 8 немайнових позовних вимог, кожна з яких мала свої підстави, свої обґрунтування та докази, які досліджував суд при ухваленні рішення.

Справа № 918/124/23 слухалася у загальному позовному провадженні, судом проведено 9 судових засідань, справа не є типовою та потребувала дослідження практики зі спірних правовідносин.

Рішенням від 07.11.2023 позов задоволено. Ухвалено:

1) Визнати недійсними всі прийняті рішення загальних зборів власників - членів організації орендарів Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого від 28.11.2022, які оформлені протоколом № 7/2022 від 28.11.2022;

2) Визнати недійсним статут Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, затверджений протоколом № 7/2022 від 28.11.2022 загальних зборів власників - членів організації орендарів Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, зареєстрований 29.11.2022 за номером запису 029000014.

3) Скасувати рішення державного реєстратора Городоцької сільської ради Кондратюк І.С. № 029000014 від 29.11.2022, внесене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

4) Визнати недійсними всі прийняті рішення загальних зборів власників - членів організації орендарів Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого від 01.12.2022, які оформлені протоколом № 8/2022 від 01.12.2022.

5) Скасувати рішення державного реєстратора Городоцької сільської ради Кондратюк І.С. № 030000014 від 02.12.2022, внесене до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

6) Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" на частку у розмірі 2,40% у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого номінальною вартістю 1 500 грн 00 коп., яка набута ним на підставі протоколу № 8/2022 загальних зборів власників - членів організації орендарів Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого від 01.12.2022.

7) Перевести на ОСОБА_1 права і обов`язки покупця Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, укладеним 06.12.2022 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю".

8) Перевести на ОСОБА_1 права і обов`язки покупця Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, укладеним 13.12.2022 між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю".

9) Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" на частку у розмірі 87,60% у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого номінальною вартістю 56 000,00 грн, яка є предметом договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого укладеним 06.12.2022 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" та договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, укладеним 13.12.2022 між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю".

10) Визнати ОСОБА_1 власником частки у розмірі 87,60% та 2, 40% у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого номінальною вартістю 56 000 грн 00 коп., яка є предметом договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого, укладених 06.12.2022 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" та 13.12.2022 між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю".

11) Стягнути з Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого на користь ОСОБА_1 5 368 грн 00 коп. судового збору.

12) Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" на користь ОСОБА_1 5 368 грн 00 коп. судового збору.

13) Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 5 368 грн 00 коп. судового збору.

14) Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 5 368 грн 00 коп. судового збору.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.

З огляду на викладене у сукупності, суд виснує, що аргументи представника відповідачів-2 та -3 про неспівмірність витрат зі складністю справи є такими, що не доводять факту того, що у даній справі було завищено витрати на правову правничу допомогу.

Крім того, доводи про те, що представником позивача не підписано жодного документа, а всі подавалися особисто ОСОБА_1 , - є такими, що свідчать про безпідставні намагання представника відповідачів-2 та -3 спростувати первинні документи, які є належними і допустимими доказами, та які фіксують факт понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу правову допомогу у справі № 918/124/23, - а саме: договору, ордеру і акту.

Судом встановлено, що для ОСОБА_1 були надані правові послуги у справі № 918/124/23 адвокатським бюро "Валерія Шаблія", а саме безпосередньо адвокатом Шаблієм В.І.

Із урахуванням викладеного у сукупності, надавши оцінку наданим позивачем документам на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що з них, зокрема, з Акту приймання-передачі наданих послуг, в якому детально розшифрована яка правова допомога надавалась при розгляді справи, вбачається, що у суму 42 000 грн 00 коп. яку ОСОБА_1 просить стягнути як оплату за судовий розгляд справи, включена, серед іншого, сума на участь у судовому засіданні 07.11.2023 (два рази) та у судовому засіданні 20.06.2023 (яке не відбулося). Включення до витрат на професійну правничу допомогу означених робіт не відповідає принципу доцільності та розумності.

При цьому, суд враховує, що такі витрати, як участь у судовому засіданні включають у себе аналіз поточного стану справи, підготовку до судових засідань, доїзд до суду/очікування часу судового засідання, безпосередня участь адвоката у судовому засіданні.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Суд зазначає, що витрачений час на даний вид робіт - підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо підлягає відшкодуванню у загальному порядку.

Господарський суд вважає включення до витрат на професійну правничу допомогу такої послуги як участь у судовому засіданні таким що безперечно відповідає критеріям розумності витрат на професійну правничу допомогу, їх дійсності, обґрунтованості, та співмірності до складності справи.

При цьому розмір даних витрат 2 000 грн 00 коп. за 1 судове засідання не є ані завищеним, ані надмірним. Дані витрати є реальними та доведеними. Відтак суд відхиляє доводи представника відповідачів-2 та -3 про необхідність зменшення розміру даних витрат на правничу правову допомогу.

Суд враховує, що позивач прийняв без заперечень надану йому правову допомогу та без зауважень погодив її розмір.

При цьому суд виходить із того, що розмір гонорару, визначений адвокатським бюро та погоджений клієнтом, не є завищеним щодо відповідачів-2 та -3, зважаючи на обсяг роботи, виконаний адвокатом позивача та не є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд дійшов висновку, що реальними та необхідними є витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката позивача у даній справі є 38 000 грн 00 коп. (42 000 грн 00 коп. - 4 000 грн 00 коп).

Вказана сума понесених витрат позивачем на професійну (правничу) допомогу його адвоката підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Водночас, суд не вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат надмірним та завищеним.

Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, враховуючи заперечення представника відповідачів-2 та -3, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідачів-1, -2, -3 та -4 на користь позивача.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Зважаючи на викладене у сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та стягнення із відповідачів-1, -2, -3 та -4 на користь позивача, 38 000 грн 00 коп. витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

Відтак у решті витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 4 000 грн 00 коп. суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 202, 221, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Орендного підприємства Санаторій "Червона калина" імені Миколи Сивого (вул. Лісова 1, Жобрин, Рівненський район, Рівненська область, 35310, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) витрат на професійну (правничу) допомогу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ареджі Ю" (вул. Круглоуніверситетська, буд. 7, офіс 27, Київ 24, 01024, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) витрат на професійну (правничу) допомогу.

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) витрат на професійну (правничу) допомогу.

5. Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 9 500 (дев`ять тисяч п`ятсот) витрат на професійну (правничу) допомогу.

6. Накази видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

7. У решті вимог заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано "28" листопада 2023 року.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич