ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/589/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання: Воробйова І. Г.

за участю представників учасників справи:

- від прокуратури: Чарліна О. В., службове посвідчення №071339 від 01.03.2023

- від позивача: не прибув

- від відповідача 1) : Огороднікова І. В., згідно з даними з ЄДР

- від відповідача 2): Бугайов М. В.

- від третьої особи: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Керівника Коростенської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державного навчального закладу "Малинський професійний ліцей"

до 1) Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях

2) ОСОБА_1

про визнання договору оренди нерухомого майна недійсним

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частину рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Керівник Коростенської окружної прокуратури звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до відповідачів про визнання недійсними укладених між ними:

- договору оренди нежитлового приміщення від 29.01.2013 № 1315;

- додаткового договору від 09.02.2022 №3 про продовження дії та внесення змін до договору оренди нерухомого майна; стягнення з відповідачів судового збору.

В обґрунтування позову прокурор з посиланням на ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" зазначає, що ДНЗ "Малинський професійний ліцей" є навчальним закладом, оренда об`єктів та майна якого можлива лише у випадках оренди для надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу. Разом з тим, ОСОБА_1 здійснює діяльність, пов`язану з наданням юридичних послуг, що не відповідає цим приписам закону.

Ухвалою від 01.05.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначив підготовче засідання суду; витребував в учасників справи відповідні процесуальні документи (а. с. 63 у т. 1).

19.05.2023 до суду від відповідача 1) надійшов відзив від 18.05.2023, вих. №13-04-638 із запереченнями щодо позовних вимог (а. с. 66 - 77 у т. 1).

25.05.2023 до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив від 24.05.2023, вих. №52-4345вих.-23 (а. с. 80 - 82 у т. 1).

Ухвалою від 25.05.2023 господарський суд відклав підготовче засідання; витребував у позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача письмові пояснення щодо суті спору (а. с. 84 у т. 1).

12.06.2023 до суду від Міністерства освіти і науки України надійшло пояснення від 31.05.2023, вих. №14.1/205-23 із підтриманням позовних вимог (а. с. 86 -103 у т. 1).

20.06.2023 до суду від відповідача 2) надійшов відзив на позовну заяву від 15.06.2023 із запереченнями проти позовних вимог з додатками (а. с. 104 - 131 у т. 1).

Ухвалою від 29.06.2023 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 31.07.2023, розгляд справи відклав (а. с. 155 у т. 1).

25.07.2023 до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив від 21.07.2023, вих. №52-6436-23, у якій зазначено про дотримання порядку повідомлення позивача щодо представництва інтересів держави в суді шляхом його надіслання 08.02.2023, за вих. №52-941вих-23 (а. с. 158 -177 у т. 1).

07.08.2023 до суду від Коростенської окружної прокуратури надійшла заява про збільшення підстав до заявлення позову від 04.08.2023, вих. №52-7015вих-23, у якій повідомлено про відповідні додаткові підстави (а. с. 185-193 у т. 1).

Ухвалою від 11.08.2023 господарський суд прийняв до розгляду заяву прокуратури від 04.08.2023, вих. №52-7015вих-23 про збільшення підстав до заявлення позову; призначив підготовче засідання на 21.08.2023 о 10:30 (а. с. 219-220 у т. 1).

17.08.2023 до суду від відповідача 1) надійшли додаткові пояснення від 14.08.2023, вих. №13-04-978 на заяву прокурора про збільшення підстав до заявлення позову з доказами їх надіслання іншим учасникам справи (а. с. 222, 233 у т. 1).

Ухвалою від 21.08.2023 господарський суд закрив підготовче провадження у справі, призначив справу для судового розгляду по суті; витребував у позивача наявні докази щодо дати отримання повідомлення Коростенської обласної прокуратури від 08.02.2023, №52-941вих-23, надання відповіді, або повідомлення про його не отримання (а. с. 236-237 у т. 1).

Ухвалою від 27.10.2023 господарський суд розгляд справи по суті відклав на 10.11.2023 о 11:30, витребував у прокуратури докази щодо доплати 406,00 грн судового збору (а. с. 249, 250 у т. 1).

06.11.2023 до суду від Міністерства освіти і науки України надійшов лист від 01.11.2023, вих. №14.1/442-23, яким повідомлено, що до департаменту забезпечення документообігу, контролю та інформаційних технологій Міністерства не надходило повідомлення Коростенської обласної прокуратури від 08.02.2023, №52-941вих-23, тому у системі документообігу не зареєстровано (а. с. 1 - 4 у т. 2).

Ухвалою від 10.11.2023 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 24.11.2023 о 11:30 у зв`язку з оголошеною повітряною тривогою (а. с. 6 у т. 2).

У засіданні суду прокурор надала докази сплати 406,00 грн судового збору відповідно до платіжної інструкції №2599 від 03.11.2023 (а. с. 10 у т. 2) та підтримала позовні вимоги в повному об`ємі.

Представники відповідачів проти позову заперечили та просили залишити позов без розгляду у зв`язку з відсутністю підстав для представництва прокурором інтересів держави, враховуючи лист Міністерства освіти і науки України від 01.11.2023, вих. №14.1/442-23 щодо не отримання повідомлення Коростенської обласної прокуратури від 08.02.2023, №52-941вих-23.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора та представників відповідачів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

24.07.2012 ОСОБА_1 (відповідач 2) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, правонаступником якого, відповідно до Положення про Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 22.04.2019 № 402, є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (відповідач 1), подано заяву, у якій просить укласти з ним договір оренди нежитлового приміщення (кімнати №5) площею 18,2 кв. м. в будівлі, що перебуває на балансі Професійно-технічного училища №16 м. Коростень та знаходиться за адресою: м. Коростень, Грушевського, 24/1, для використання в якості офісу для надання юридичних послуг населенню (а. с. 7 у т. 1).

Згідно з витягом з Єдиного реєстру адвокатів України від 21.04.2023, Бугайов М. В. здійснює адвокатську діяльність на підставі відповідного свідоцтва №587 від 11.08.2011 (а. с. 6 у т. 1).

У власній довідці від 23.07.2012, вих. №147, наданій Регіональному відділенню ФДМУ, Професійно-технічного училище №16 м. Коростень повідомляє, що на його балансі перебуває приміщення площею 18,2 кв. м., що знаходиться за адресою: 11500, Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 24/1. Також зазначає, що вказане приміщення не є об`єктом культурної спадщини, не перебуває у заставі, не використовується навчальним закладом для власних потреб та може бути передане в оренду під розміщення адвокатської контори з метою надання юридичних послуг; реєстровий номер будівлі - 22050108.1.АААБИД988 (а. с. 70 у т. 1).

У листі від 15.12.2012 №1/11-16017 Міністерством освіти і науки, молоді і спорту України, правонаступником якого є Міністерство освіти і науки України (позивач), відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повідомлено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області про рішення Комісії з майнових питань підприємств, установ та організацій, що належить до сфери управління вказаного Міністерства, оформлене протоколом №24 від 03.10.2012, яким надано дозвіл на передачу в оренду частини нежитлового приміщення навчального корпусу площею 18,2 кв. м. (м. Коростень, вул. Грушевського, 24/1), що знаходиться на балансі Професійно-технічного училища №16 м. Коростень терміном на 1 рік (а. с. 8 у т. 1).

У зазначеному листі також вказано, що продовження строку дії договору оренди може бути здійснено за умови погодження його з Міністерством освіти і науки, молоді і спорту України.

На підставі вищевикладеного та наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області №1071 від 21.12.2012 (а. с. 9 у т. 1) 29.01.2013 між Відділенням (орендодавець) та Бугайовим М. В. (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №1315 (далі - договір оренди), відповідно до п. 1.1 та 1.2 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення (кімната №5) площею 18,2 кв. м. навчального корпусу (реєстровий номер: 22050108.1АААБИД988) (далі - майно), що перебуває на балансі Професійно-технічного училища №16 м. Коростеня (далі - балансоутримувач), належить до сфери управління Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України та знаходиться за адресою: м. Коростень, вул. Грушевського, 24/1, з метою надання юридичних послуг (а. с. 10 - 12 у т. 1).

Відповідно до п. 5.1 договору оренди орендар зобов`язується використовувати орендоване майно з метою надання юридичних послуг та відповідно до умов цього договору.

За п. 10.1 договір оренди укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 29.01.2013 до 27.01.2016 включно.

29.01.2013 сторонами договору оренди було підписано акт приймання-передавання орендованого нерухомого майна, що належить до державної власності (а. с. 12 на зв. у т. 1).

12.01.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Житомирській області та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 про продовження дії та внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.01.2013 №1315 (а. с. 13-14 у т. 1).

У п. 1 додаткового договору зазначено, що договір оренди продовжено на 2 роки 364 дні (до 26.01.2019 включно).

04.04.2019 між орендодавцем та орендарем укладено додатковий договір №2 про продовження дії та внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.01.2013 №1315, з урахуванням змін від 12.01.2016, за п. 1 якого продовжено дію договору оренди на 2 роки 364 дні (до 25.01.2022 включно) (а.с. 15,16 у т.1).

Згідно з наказом Міністерства освіти і науки України №1158 від 22.09.2020 "Про реорганізацію Професійно-технічного училища №16 м. Коростеня" Професійно-технічне училище №16 м. Коростеня припинено шляхом приєднання до Державного навчального закладу "Малинський професійний ліцей" (третя особа), створивши на його базі територіальне відокремлене спеціалізоване відділення за адресою: Житомирська область, м. Коростень, вул. Грушевського, 24/1 (а. с. 17 у т. 1).

Крім того, у пп. 1 п. 2 наказу передбачено, що ДНЗ "Малинський професійний ліцей" є правонаступником всього майна, прав і обов`язків ПТУ №16 м. Коростеня.

09.02.2022, на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.10.2021, наказів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях №1321 від 08.12.2021 та №42 від 24.01.2022 (а. с. 19, 22, 23 у т. 1), між відповідачами укладено додатковий договір №3 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.01.2013 №1315, з урахуванням змін від 12.01.2016 та від 04.04.2019, щодо продовження терміну його дії шляхом викладення у новій редакції (а. с. 25 - 30 у т. 1).

Відповідно до п. 7.1 змінюваних умов договору оренди додатковим договором №3 від 09.02.2022 майно може бути використане орендарем за будь-яким цільовим призначенням.

За п. 12.1 змінюваних умов договору оренди додаткового договору №3 строк договору оренди - 5 років (до 25.01.2027 включно).

Згідно з п. 6.1 незмінюваних умов договору оренди додатковим договором №3 від 09.02.2022 орендар зобов`язаний використовувати орендоване майно відповідно до призначення, визначеного у пункті 7 змінюваних умов.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор, з посиланням на ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" та ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», вказав на незаконну передачу в оренду приміщення державного навчального закладу для здійснення діяльності, що не пов`язана з навчально-виховним процесом.

У відзиві на позовну заяву від 18.05.2023, №13-04-638, РВ ФДМУ по Рівненській та Житомирській областях зазначає, що при укладенні договорів, що оскаржуються, діяло згідно з вимогами чинного на дату виникнення спірних правовідносин законодавства про оренду державного майна та жодним чином не порушило вимоги законодавства про освіту, та у зв`язку із наданням відповідачем 2) безоплатної правової допомоги ПТУ №16 м. Коростеня за договором від 12.02.2013, укладеним між сторонами, позовні вимоги прокуратури вважає необґрунтованими. Крім того, повідомляє суд про направлення позивачу та балансоутримувачу, копій додаткових договорів про продовження договору оренди до відома, та надає відповідні докази на підтвердження цього (а. с. 66 - 77 у т. 1).

У відповіді на відзив від 24.05.2023, вих. №52-4345вих.-23 прокуратура, здійснивши аналіз наведеного у відзиві відповідачем 1) законодавства, серед іншого, доводить, що на час укладення договору оренди та на даний час надання в оренду майна освітніми закладами законодавством не забороняється, однак, законодавцем чітко визначено коло потреб, для задоволення яких допускається така оренда (а. с. 80-82 у т. 1).

У поясненнях від 31.05.2023, вих. №14.1/205-23, Міністерство освіти і науки України підтримало позовні вимоги в повному обсязі (а. с. 86 - 103 у т. 1).

У відзиві на позовну заяву від 15.06.2023 ОСОБА_1 заперечив щодо задоволення позову та зазначив таке:

- прокурором не дотримано вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", а саме: прокурор повідомив МОН України та ДНЗ "Малинський професійний ліцей" листами від 08.02.2023 про те, що ним підготовлено позов до суду, однак, не дочекавшись відповідей, передчасно звернувся до суду;

- власником майна у листі від 15.12.2012 надано дозвіл на передачу в оренду спірного приміщення без заперечень, знаючи його мету використання - надання юридичних послуг;

- після укладання спірного договору оренди 12.02.2013, між відповідачем 2) і директором ПТУ-16 Синицьким О. П. було укладено угоду про надання адвокатом безоплатної правової допомоги працівникам закладу, а також учням (а. с. 110 - 112 у т. 1);

- протягом зазначеного строку ОСОБА_1 проводив лекції з права перед учнями і працівниками учбового закладу, допомагав в проведенні заходів до Всеукраїнського тижня права, а також представляв інтереси учнів і викладача як потерпілих в суді по кримінальних справах, зокрема у кримінальній справі №279/12347/15-к (а. с. 208 - 213 у т. 1);

- розташування кабінету адвоката з орендованому приміщенні сприяє отриманню студентами та викладачами швидких і якісних юридичних послуг;

- норми Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Закон України "Про освіту", Закон України "Про вищу освіту", постанова Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності" дозволяють передавати в оренду будівлі, споруди, окремі тимчасово вільні приміщення і площі, інше рухоме та нерухоме майно або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі (а. с. 104 - 131 у т. 1).

У відповіді на відзив від 21.07.2023, вих. №52-6436-23, прокурор зазначив про дотримання порядку повідомлення позивача щодо представництва інтересів держави в суді шляхом його надіслання 08.02.2023, за вих. №52-941вих-23, на яке Міністерством освіти і науки України не надано відповідь, а також про те, що відповідачем 1), всупереч дозволу власника майна, договір оренди з відповідачем 2) укладено на 2 роки 364 дні, а його пролонгація проводилась без погодження з Міністерством освіти і науки України. Крім того, прокурор доводить, що додатковий договір №3 від 09.02.2022 укладено з порушеннями норм ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту", оскільки метою вказаного договору не є надання послуг, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, а, навпаки, п. 7.1 цього договору передбачено, що майно може бути використане орендарем за будь-яким цільовим призначенням на розсуд орендаря. На думку прокурора, не підлягають врахуванню доводи відповідача 2) про те, що він здійснював діяльність, пов`язану із навчальним процесом балансоутримувача, оскільки на момент укладення договору оренди від 29.01.2013 №1315 та додаткової угоди №3 від 09.02.2022 Бугайов М. В. здійснював господарську діяльність, що жодним чином не пов`язана із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу; саме по собі надання орендарем безоплатної правової допомоги студентам та співробітникам навчального закладу не означає використання приміщення державного закладу освіти виключно за освітнім призначенням (а. с. 158 -177 у т. 1).

2. Висновок господарського суду щодо представництва прокуратури у справі.

Прокурор подав позов в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України.

Згідно із ч. 4, абз. 2 ч. 5 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За ч. 1-3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

У п. 37 - 40, 43 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Велика Палата ВС звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, прокурор посилається на той факт, що позивач є власником майна ДНЗ "Малинський професійний ліцей" та, відповідно до Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 630, є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику, серед іншого, у сферах освіти і науки, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Судом встановлено, що Коростенська окружна прокуратура у листі від 08.02.2023, вих. №52-941ВИХ-23 повідомила Міністерство освіти і науки України про виявлені порушення та про підготовку позовної заяви у даній справі (а. с. 41, 42 у т. 1).

Однак, відповідач 2) у відзиві на позовну заяву, заперечує щодо дотримання прокуратурою вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", так як остання, не дочекавшись відповіді від МОН України, передчасно звернувся до суду.

У своєму листі від 01.11.2023, вих. №14.1/442-23 МОН України повідомлено, що до департаменту забезпечення документообігу, контролю та інформаційних технологій Міністерства не надходило повідомлення Коростенської окружної прокуратури від 08.02.2023, №52-941вих-23, тому у системі документообігу не зареєстровано (а. с. 1 - 4 у т. 2).

Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Отже, суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. За висновками ВП ВС прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності та встановлення судом підстав для представництва.

На підтвердження здійснення відправлення повідомлення від 08.02.2023, №52-941вих-23 Коростенська окружна прокуратура надала копію списку згрупованих простих відправлень, що пересилаються в межах України, у якому позивач зазначений під номером 29 (а. с. 148 - 152 у т. 1).

Крім того, у самому повідомленні від 08.02.2023 зазначена адреса позивача: 01135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 10, що збігається з адресою місцезнаходження, зазначеної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 144, 145 у т. 1).

Беручи до уваги пояснення МОН України від 31.05.2023, вих. №14.1/205-23, у яких позивачем підтримано позовні вимоги в повному обсязі, суд зазначає про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

3. Щодо обгрунтованості позовних вимог про визнання недійсними договору оренди нежитлового приміщення від 29.01.2013 № 1315, додаткового договору від 09.02.2022 №3, та норми права, які застосував господарський суд.

Згідно з ч 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 №1060-XII (далі - Закон №1060-XII) (в редакції, чинній на час укладення договору оренди) визначено, що навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

За ч. 1 ст. 61 Закону №1060-XII встановлено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону №1060-XII передбачено, що матеріально-технічна база навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених чинним законодавством, а в ч. 5 цієї статті встановлено, що об`єкти освіти і науки, що фінансується з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов`язані з навчальним та з науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається, що об`єкт освіти - це не тільки навчальний заклад, а й будівлі, споруди, землі, комунікації, обладнання та інші цінності підприємств системи освіти.

Дані правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №905/1227/17.

За п. 5.1 договору оренди орендар зобов`язується використовувати орендоване майно з метою надання юридичних послуг та відповідно до умов цього договору.

Отже, судом встановлено, а сторонами спору не заперечується, факт використання відповідачем 2) орендованого приміщення у спосіб, не пов`язаний з навчально-виховним процесом.

Оскільки приміщення, яке передано в оренду, є частиною будівлі навчального закладу, то воно може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов`язаної з навчальним процесом, не зважаючи на посилання Бугайова М. В. на невикористання спірного приміщення у навчальному процесі.

Доводи відповідачів щодо укладення ними договору оренди нежитлового приміщення від 29.01.2013 № 1315 відповідно до норм законодавства, що діяло на момент його укладення, спростовуються вимогами ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", які мають імперативний характер.

Натомість, суд погоджується з аргументами прокурора про те, що надання орендарем безоплатної правової допомоги студентам та співробітникам навчального закладу не означає використання приміщення державного закладу освіти виключно за освітнім призначенням.

Враховуючи вищевикладене, договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 29.01.2013 № 1315 підлягає визнанню недійсним на підставі невідповідності його змісту положенням законодавства згідно зі ст. 203, 215 ЦК України.

Крім того, суд задовольняє позовну вимогу про визнання недійсним додаткового договору №3 від 09.02.2022 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 29.01.2013 №1315, з урахуванням змін від 12.01.2016 та від 04.04.2019, щодо продовження терміну його дії та яким викладено договір оренди у новій редакції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 №2145-VIII (в редакції, чинній на час укладення додаткового договору №3) об`єкти та майно державних і комунальних закладів освіти не підлягають приватизації чи використанню для провадження видів діяльності, не передбачених спеціальними законами, крім надання в оренду з метою надання послуг, які не можуть бути забезпечені безпосередньо закладами освіти, пов`язаних із забезпеченням освітнього процесу або обслуговуванням учасників освітнього процесу, з урахуванням визначення уповноваженим органом управління можливості користування державним або комунальним нерухомим майном відповідно до законодавства.

Як вбачається з п. 7.1 змінюваних умов договору оренди додатковим договором №3 майно може бути використане орендарем за будь-яким цільовим призначенням.

У п. 6.1 незмінюваних умов договору оренди додатковим договором №3 сторони дійшли згоди, що орендар зобов`язаний використовувати орендоване майно відповідно до призначення, визначеного у пункті 7 змінюваних умов.

Отже, додатковим договором №3 від 09.02.2022 закріплено зміни до договору оренди, якими передбачено надання в оренду нерухомого майна державного закладу освіти не з метою, закріпленою ч. 4 ст. 80 Закону України "Про освіту" №2145-VIII.

4. Висновок Господарського суду Житомирської області.

За ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України суд має право покласти на сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору якщо спір виник внаслідок неправильних дій такої сторони.

Враховуючи те, що відповідачем 1) як органом державної влади не дотримано норм чинного на той час законодавства під час укладення оспорюваних договорів, витрати по сплаті судового збору слід покласти на Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір оренди №1315 нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.03.2013, укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Житомирській області та ОСОБА_1 .

3. Визнати недійсним додатковий договір №3 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 29.01.2013 №1315 з урахуванням змін від 12.01.2016 та від 04.04.2019 щодо продовження терміну його дії шляхом викладення у новій редакції, від 09.02.2022, укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та ОСОБА_1 .

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (33001, Рівненська область, м. Рівне, вул. Могили Петра, буд. 24; ) на користь Житомирської обласної прокуратури (10008, Житомирська область, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11; ) 5368,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 30.11.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - Коростенській окружній прокуратурі на ел. пошту:

3 - позивачу на електронну адресу:

4 - відповідачу-1) на електронну адресу:

5 - відповідачу -2 на ел. адресу : ІНФОРМАЦІЯ_1

6 -ДНЗ "Малинський професійний ліцей" на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2