РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.11.2023Справа № 910/9787/23

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЛУАТУЮЧА ОРГАНІЗАЦІЯ "ГОЛОСІЄВО"

про стягнення заборгованості у розмірі 120 139,29 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (далі - позивач, Товариство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЛУАТУЮЧА ОРГАНІЗАЦІЯ "ГОЛОСІЄВО" (далі - відповідач, Організація) про стягнення заборгованості у розмірі 120 139,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від виконання договірного обов`язку за договором про постачання електричної енергії споживачу № 41588015ПВ/ПУ від 19.12.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/9787/23 та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

18.07.2023 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва відповідачем був поданий відзив на позовну заяву.

18.07.2023 до суду від Товариства через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги», як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експлуатуюча організація «Голосієво», як споживачем, був укладений договір про постачання електричної енергії споживачу № 41588015ПВ (далі - договір), додатком 2 до якого є комерційна пропозиція споживачу постачальника електричної енергії ТОВ «Київські енергетичні послуги» (далі - комерційна пропозиція).

Договір достроково розірвано з 01.06.2022 (останній день дії 31.05.2022). Разом з тим, відповідно до п. 10.3 Комерційної пропозиції у разі дострокового розірвання договору договір у будь-якому випадку діє до повної оплати заборгованості за договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно з пунктом 5.1 договору Споживач розраховується із Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення піни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією.

Пунктом 5.5 договору визначено, що розрахунковим періодом за договором є календарний місяць.

Відповідно до пункту 5.3 Комерційної пропозиції остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Позивачем формувалися та видавалися рахунки на оплату фактично спожитої електричної енергії відповідно до даних комерційного обліку (інформація про обсяги споживання), які надавалися оператором системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» відповідно до вимог п. 4.3, 4.12, пп. 31 ті. 5.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКІІ від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ), та глави 9.14 Розділу ІХ, глави 12.4 Розділу ХІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 311. Відповідна інформація додатково відображена у додатку 4 до листа ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» № 3/01/5/14454 від 15.05.2023.

На підставі отриманих даних про спожиті Організацією обсяги електроенергії за розрахункові періоди червень 2021 року - травень 2022 року Товариством сформовано та видано рахунки: від 09.07.2021 № 41588015/6/1 на суму 28 401,56 грн; від 11.08.2021 № 41588015/7/1 на суму 10 675,15 грн; від 07.09.2021 № 41588015/8/1 на суму 53 771,38 грн; від 06.10.2021 № 41588015/9/1 на суму 22 029,82 грн; від 05.11.2021 № 41588015/10/1 на суму 44 589,44 грн; від 06.12.2021 № 41588015/11/1 на суму 87 219,16 грн; від 07.01.2022 № 41588015/12/1 па суму 57 744,60 грн; від 08.02.2022 № 4158801 5/11/1 на суму - 39 355,51 грн; від 06.03.2022 № 41588015/2/1 на суму 26,99 грн; від 05.04.2022 № 41588015/3/1 на суму 34,88 грн; від 05.05.2022 № 41588015/4/1 на суму 14 241.98 грн; від 06.06.2022 № 41588015/5/1 на суму 7 026,97 грн.

Також після одержання відповідних даних від оператора системи розподілу про донарахування обсягів споживання за окремі розрахункові періоди Постачальник рахунком № 41588015/9/1факт від 26.09.2022 здійснив донарахування за окремі розрахункові періоди на загальну суму 17 303,12 грн зокрема за: лютий 2022 року на суму 2 316,86 грн; березень 2022 року на суму 9 591,91 грн; квітень 2022 року на суму 3 398,40 грн; травень 2022 року на суму 1 995,95 грн. Товариством зауважено, що в рахунках, в яких донарахування/коригування здійснюються одразу за декілька розрахункових періодів, нарахування окремо по таким періодам в окремих рядках рахунків вказуються без ПДВ, а ПДВ нараховується на загальну суму донарахувань/коригувань.

Позивач стверджує, що після отримання даних від оператора системи розподілу, Товариством скориговано нарахування за окремі розрахункові періоди у сторону зменшення, зокрема: 1) рахунком № 41588015/10/1кор від 15.10.2021 скориговано попередні нарахування на загальну суму -89 161,69 грн, зокрема, нарахування за червень 2021 року на суму -8 672,04 грн; липень 2021 року на суму -6 595,31 грн; серпень 2021 року на суму -52 197,25 грн; вересень 2021 року на суму -21 697,09 грн; 2) рахунком № 41588015/11/1кор від 16.11.2021 скориговано нарахування за жовтень 2021 року на суму -34 525,02 грн; 3) рахунком № 41588015/11/1кор від 16.11.2021 скориговано попередні нарахування на загальну суму -64 658,93 грн, зокрема, нарахування за жовтень 2021 року на суму -473,92 грн; листопад 2021 року на суму -64 185,01 грн; 4) рахунком № 41588015/1/1кор від 14.01.2022 скориговано нарахування за грудень 2021 року на суму -4 926,52 грн; 5) рахунком № 41588015/9/1 коригування від 26.09.2022 скориговано попередні нарахування на загальну суму -61 697,22 грн, зокрема нарахування за грудень 2021 року на суму -16 255,09 грн; січень 2022 року на суму -24 255,36 грн; квітень 2022 року на суму -14 195,10 грн; травень 2022 року на суму -6 991,67 грн; 6) рахунком № 41588015/11/1 коригування від 28.11.2022 скориговано попередні нарахування на загальну суму -61 697,22 грн, зокрема нарахування за січень 2022 року на суму -1 999,63 грн; квітень 2022 року на суму -3 328,08 грн; травень 2022 року на суму -1 984,18 грн.

За розрахункові періоди 01.06.2021 -31.05.2022 Організації нараховано (з урахуванням коригувань) 120 139,29 грн, а сплачено 0,00 грн, що підтверджується довідкою про надходження коштів.

05.06.2023 Товариством на адресу відповідача була скерована вимога про сплату заборгованості за електричну енергію № 25/4/7/31/16803 (з додатком у вигляді рахунку-фактури №41588015/1 від 05.06.2023), яка одержана Організацією 07.06.2023.

Оскільки вимога Товариства відповідачем залишена без реагування, заборгованість не сплачена, позивач звернувся із цим позовом до суду, в межах якого просить суд стягнути з Організації 120 139,28 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує, зазначивши у своєму відзиві про те, що за особовим рахунком 41588015 закріплено 14 точок комерційного обліку, з яких лише 6 точок належить Організації, а тому позивач неправомірно включив до рахунків вартість електричної енергії, спожитої згідно з даними за всіма 14 точками. Крім того Організація заперечує проти тверджень позивача щодо відсутності оплати протягом спірного періоду, оскільки відповідачем 04.06.2021 був здійснений платіж у розмірі 9 125,08 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно із частинами 1, 2 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами частини 1 статті 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

За умовами пункту 3.1. договору першим розрахунковим періодом постачання електричної енергії споживачу за цим договором є січень 2019 року, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією.

Відповідно до пункту 3.4. договору постачальник за цим договором не має право вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього договору.

Згідно з пунктом 2 Комерційної пропозиції сторони погодили, що оператором системи розподілу/передачі електричної енергії є ПРАТ "ДТЕК Київські електромережі", територією провадження господарської діяльності з розподілу (передачі) електроенергії якого є м. Київ та Київська область.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

За змістом пункту 4.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Так, відповідно до умов пунктів 5.1., 5.2. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Відповідно до умов Комерційної пропозиції ціна на електричну енергію (грн. за 1 кВт*год, без ПДВ) розраховується за формулою: Ц = Ц.1.1. + Т.1.2. + Ц.1.3., де Ц.1.1. - ціна закупівлі електричної енергії на оптовому ринку постачальником; Т.1.2. - тариф оператора системи розподілу (оприлюднюється на сайті оператора) для точок обліку/об`єктів споживачів відповідного класу напруги, які приєднані до електричних мереж, відповідного оператора системи розподілу, розрахований оператором системи розподілу у встановленому порядку; Ц.1.3. - ціна додаткових послуг, пов`язаних з постачанням електричної енергії споживачу - 0,065 грн/кВт*год.

Відповідно до пункту 5.4. договору ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором.

У відповідності до пункту 5.9. договору порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної споживачем.

Згідно з пунктом 5.10. договору у разі виникнення спірних питань між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку (оператором системи розподілу) щодо повноти/достовірності показів розрахункових засобів обліку, постачальник може надавати споживачу консультації та іншу допомогу щодо врегулювання спірних питань. В будь-якому випадку інформація постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи розподілу) є пріоритетною для здійснення комерційних розрахунків за цим договором. Наявність заперечень з боку споживача або спорів щодо показів засобів обліку не є підставою для затримки та/або не повної оплати коштів, згідно виставлених постачальником рахунків.

Як встановлено судом за матеріалами справи та зазначено позивачем в позовній заяві, на виконання умов договору у періоди 01.06.2021-31.05.2022 позивач здійснив поставку відповідачу електричної енергії на загальну суму 120 139,29 грн.

За умовами пункту 4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг

Пунктом 4.12. Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку.

Відповідно до пункту 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року №312 до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

Організація комерційного обліку електричної енергії та надання даних комерційного обліку електричної енергії відповідно до забезпечення послуг комерційного обліку здійснюється у відповідності до Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 311.

Відповідно до пункту 9.14.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії адміністратор комерційного обліку (АКО) має передавати адміністратору розрахунків (АР) та учасникам ринку сертифіковані дані комерційного обліку в обсязі, необхідному та достатньому для проведення ними розрахунків та виставлення рахунків своїм контрагентам.

Згідно з пунктом 12.4.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії з дати запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції АКО з ведення реєстрів точок комерційного обліку (ТКО), адміністрування процесів зміни електропостачальника, адміністрування припинення електропостачання та агрегації даних комерційного обліку виконують оператори системи за місцем провадження ними господарської діяльності з розподілу/передачі електричної енергії

З 1 січня 2019 року відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" є оператором системи розподілу (далі - ОСР) в м. Києві та здійснює ліцензійну діяльність щодо розподілу (передачі) електричної енергії на підставі постанови НКРЕКП від 13.11.2018 року № 1411.

Отже, ПРАТ "ДТЕК Київські електромережі", як оператор системи розподілу, виконує функції адміністратора комерційного обліку та функції постачальника послуг комерційного обліку електричної енергії у м. Києві.

Так, на підтвердження постачання обсягів електричної енергії у спірні періоди позивачем до матеріалів справи долучено лист № 3/01/5/14454 від 15.05.2023 ПрАТ "ДТЕК Київські Електромережі" як оператора системи розподілу, яким підтверджено обсяг споживання відповідачем розподіленої електричної енергії у спірні періоди, яку йому поставив позивач по особовому рахунку 41588015.

Згідно з частиною 3 пункту 3.1.6 Правил роздрібного ринку електричної енергії постачання електричної енергії споживачу здійснюється лише за умови, якщо споживач є стороною діючого договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Наявність окремих договірних відносин щодо розподілу (передачі) електричної енергії між ОСР та Відповідачем відповідно до яких ОСР здійснює облік спожитої Відповідачем електричної енергії.

При здійсненні нарахувань Товариство використовує інформацію про спожиті відповідачем обсяги електричної енергії, яку надає ОСР, дані від якого є пріоритетними згідно галузевого законодавства, а саме - п. 8.6.15 ККОЕЕ встановлено, що дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках; мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ППКО.

Таким чином обсяги спожитої електричної енергії визначає виключно ОСР па підставі власного переліку точок обліку (далі - ГКО) відповідача, на що позивач жодним чином не може впливати. Товариство здійснює нарахування на увесь обсяг електричної енергії, який йому передав ОСР.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про те, що обсяг фактично спожитої електричної енергії за спірні періоди відповідачем не спростований. Належних та допустимих доказів на спростування факту отримання, обсягів поставленої позивачем та отриманої відповідачем електроенергії та її вартості, відповідачем як споживачем суду не представлено.

Згідно частини 7 статті 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно з пунктом 4.21 Правил роздрібного ринку електричної енергії оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватися згідно із строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом.

Відповідно до пункту 4.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі:

1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Порядок оплати визначений у розділі 4 комерційної пропозиції, відповідно до умов пункту 4.1. якої споживачем здійснюється 100% попередня оплата заявлених обсягів споживання електричної енергії не пізніше ніж за 5 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію.

Згідно з пунктом 4.3. комерційної пропозиції після закінчення розрахункового періоду остаточний розрахунок (перерахунок) здійснюється за фактичним обсягом споживання електричної енергії.

Відповідно до пункту 5.5. договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з пунктом 5.2. комерційної пропозиції рахунок за фактично відпущену електричну енергію надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки за фактично відпущену електричну енергію підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Остаточний розрахунок здійснюється не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (пункт 5.3. Комерційної пропозиції).

Докази того, що сторони узгодили інший строк оплати електричної енергії за договором в матеріалах справи відсутні.

Згідно приписів пункту 2 частини 3 статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії" позивач має право на своєчасне та у повному обсязі отримання коштів за продану ним електричну енергію відповідно до укладених договорів на ринку електричної енергії та за допоміжні послуги.

Відповідно до пункту 5.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник має право на своєчасне та в повному отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.

Пунктом 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до пункту 6.2. договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

У свою чергу за умовами пункту 7.1. договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію.

Таким чином, відповідач зобов`язаний оплатити поставлену йому електричну енергію згідно рахунків на оплату: № 41588015/6/1 від 09.07.2021, № 41588015/7/1 від 11.08.2021, № 41588015/8/1 від 07.09.2021, № 41588015/9/1 від 06.10.2021, № 41588015/10/1кор від 15.10.2021, № 41588015/11/1 від 06.12.2021, № 41588015/12/1 від 07.01.2022, № 41588015/11/1 від 08.02.2022, № 41588015/2/1 від 06.03.2022, № 41588015/3/1 від 05.04.2022, № 41588015/4/1 від 05.05.2022, № 41588015/5/1 від 06.06.2022, № 41588015/11/1кор від 16.11.2021, № 41588015/11/1кор від 16.11.2021, № 41588015/1/1кор від 14.01.2022, № 41588015/9/1 від 26.09.2022, № 41588015/11/1 від 28.11.2022.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, у силу приписів статті 30 Закону України "Про ринок електричної енергії", статті 530 Цивільного кодексу України, умов Договору та Комерційної пропозиції відповідач мав здійснювати остаточний розрахунок за фактичним обсягом споживання електричної енергії у спірні періоди щомісяця не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Таким чином, як зазначено позивачем в позовній заяві та встановлено судом, свої зобов`язання щодо сплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" як постачальнику електричної енергії грошових коштів в сумі 120 139,29 грн у встановлений строк, всупереч вимогам цивільного та господарського законодавства, а також умовам договору відповідач не виконав, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у зазначеному вище розмірі.

Щодо заперечень відповідача про неврахування позивачем часткової оплати отриманої електричної енергії суд зазначає наступне.

Здійснення платежів у відповідний період не означає їх зарахування за цей період. Як вказав позивач, останній не заперечує щодо проведення Організацією оплати від 04.06.2021 у сумі 9 125,08 грн, однак така оплата здійснена із призначенням «Оплата електроенергії по тарифам за травень 2021 р. згідно Дог. № В від 19,12,2018р. та особовий рах № 41588015., у т.ч. ПДВ 20% 1520.85 грн.». Тобто вказана оплата хоч і проведена у червні 2021 року однак згідно призначення, що вказав відповідач, зарахована в погашення нарахування за травень 2021 року, який не увійшов до позовного періоду через повне його погашення. Із долученої до позову Довідки про надходження коштів, нарахування за травень 2021 року становило 9 125,08 грн, що дорівнює оплаті відповідача від 04.06.2021.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка доказів - це розумова, пізнавальна діяльність суду, яка полягає у дослідженні якісних і кількісних ознак зібраних доказів у конкретній справі. Закон не регулює порядок роздумів судді. Проте норми права встановлюють зовнішні умови, гарантії, які забезпечують істинність логічних висновків суддів.

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2023 у справі №914/596/22 наголошено на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 ГПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази, вимоги та заперечення учасників справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з Організації 120 139,29 грн вартості спожитої електричної енергії.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" про стягнення заборгованості у розмірі 120 139,29 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПЛУАТУЮЧА ОРГАНІЗАЦІЯ "ГОЛОСІЄВО" (03039, місто Київ, вулиця Голосіївська, будинок 13А; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" (04050, місто Київ, вулиця Юрія Іллєнка, будинок 31; ідентифікаційний ) 120 139,29 грн (сто двадцять тисяч сто тридцять дев`ять гривень 29 копійок) основного боргу та 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ