РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.11.2023Справа № 910/14398/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Ятковської К.К. розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНЕ ПАРТНЕРСТВО" (02140, місто Київ, вулиця Бориса Гмирі, будинок 9) про стягнення 17 731 325,58 грн,

Представники учасників справи:

від позивача - Шатарська Т.Н.;

від відповідача - Григораш К.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.09.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНЕ ПАРТНЕРСТВО" (далі відповідач) про стягнення 16 115 938,69 грн та була передана 12.09.2023 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано належним чином умови договору № 0161-02024 від 01.01.2019 у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 16 115 938,69 грн з яких: 6 354 798,24 грн - сума основної заборгованості, 1 653 067,96 грн - інфляційні втрати, 331 152,18 грн - 3% річних, 4 005 322,52 грн - пеня, 3 771 597,79 грн - штраф.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12.10.23 року.

Підготовче засідання, призначене на 12.10.2023, не відбулось у зв`язку з тим, що з 09 год. 25 хв. припинилось постачання електричної енергії до приміщень Господарського суду міста Києва. Ухвалою суду від 12.10.2023 підготовче засідання відкладено на 07.11.2023.

16.10.2023 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та застосувати ст. 233 ГК України і зменшити розмір санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих позивачем. Зазначав, що згідно п. 16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» між учасниками ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування. Крім того, за його розрахунком пеня за період з 03.02.2022 по 24.02.2022 складає 20 621,72 грн, в решті вважає, що вимоги щодо нарахування та стягнення пені та штрафу в повному обсязі є такими, що суперечать постанові НКРЕКП від 25.02.2022 №332, обов`язкової для застосування позивачем, отже безпідставними та не підлягають задоволенню. Також вказує, що розрахунок суми основної заборгованості фактично не наданий взагалі, сума частково сплачена відповідачем та проведення наступних платежів заплановано на жовтень 2023 року. Просив зменшити розмір санкцій, таких як 3% річних та інфляційні втрати.

20.10.2023 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначав, що правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного та Господарського кодексів України, а не постановами НКРЕКП в частині виконання сторонами договірних зобов`язань, і НКРЕКП не наділений правом внесення змін до законодавчих актів, що мають вищу юридичну силу. Клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. Також зазначав, що загальний основний борг відповідача станом на 31.08.2023 становить 6 354 798,24 грн.

01.11.2023 відповідач подав до суду заперечення на відповідь, в якому визнав пеню за період з 03.02.2022 по 26.02.2022 у розмірі 24 517,45 грн, а також вказав, що станом на дату подання даних заперечень за період вересень-жовтень 2023 року відповідачем на рахунок позивача було сплачено сукупно 6 800 000,00 грн, що покривають суму основного боргу в розмірі 6 354 798,24 грн. Крім того, підтримав пояснення, наведені у відзиві, та просив суд застосувати ст. 233 ГК України і зменшити розмір санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі № 910/14398/23 та призначено справу до розгляду по суті на 23.11.2023.

У судове засідання 23.11.2023 з`явилися представники позивача та відповідача, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 23.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р «Про погодження перетворення державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» у приватне акціонерне товариство» державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» реорганізовано шляхом перетворення в приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», який є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» відповідно до ст.108 Цивільного кодексу України, п.5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 № 802, п. 3.2 Статуту НЕК «Укренерго» та 100 відсотків акцій якого належить державі.

НЕК «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (п.55 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії»).

01.01.2019 між Національною енергетичною компанією «Укренерго» (далі - позивач, НЕК «Укренерго», ОСП) та товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетичне партнерство» (далі відповідач, ТОВ «Енергетичне партнерство», користувач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0161-02024 (далі - договір), за умовами якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга) відповідно до умов цього Договору, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього Договору.

Умови Договору викладені в редакціях від 14.08.2019, 21.09.2021,15.12.2022.

Згідно з п.4.1 Договору в редакції від 21.09.2021 для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяг Послуги: плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих користувачем щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання Користувачем повідомлень плановим обсягом Послуги визначається фактичний обсяг наданої Послуги у попередньому розрахунковому періоді; фактичний обсяг Послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі.

Згідно з п.4.1 Договору в редакції від 15.12.2022 для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяг Послуги: плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих користувачем щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У періоді після приєднання ОСП до ІТС механізму плановий обсяг послуги формується Користувачем без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. У разі ненадання або несвоєчасного надання Користувачем повідомлень плановим обсягом Послуги визначається фактичний обсяг наданої Послуги у попередньому розрахунковому періоді; фактичний обсяг Послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі. У періоді після приєднання ОСП до ІТС механізму фактичний обсяг послуги формується з урахуванням обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії до/з країн периметру.

Відповідно до п.4.2 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 планові обсяги Послуги Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному веб- сайті ОСП.

Планові обсяги можуть подаватися на більший період з подальшим їх коригуванням у терміни, передбачені цим пунктом.

Відповідно до п.3.1 Договору в редакції від 21.09.2021 планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті в мережі Інтернет.

Відповідно до п.3.1 Договору в редакції від 15.12.2022 планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному веб-сайті.

Ставка плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру оприлюднюється ОСП на офіційному веб-сайті в євро/МВт*год. Крім цього ОСП щомісяця оприлюднює на офіційному веб-сайті ставку плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру у грн/МВт*год не пізніше 03 числа місяця наступного, за розрахунковим періодом. Конвертація величини ставки здійснюється щомісяця за середньомісячним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, за розрахунковим періодом надання послуги.

До моменту підтвердження ENTSO-E нового рівня ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру на відповідний період ОСП має право застосувати рівень ставки, що була розрахована та застосовувалася у попередньому періоді. Сторони здійснять фінансове врегулювання розрахунків не пізніше, ніж через один місяць після підтвердження ENTSO-E нової ставки плати послуги з передачі електричної енергії до/з країн периметру. ОСП зобов`язаний повідомити Користувача у спосіб, визначений цим Договором, про новий рівень ставки та спосіб донарахування різниці протягом 14 календарних днів після її підтвердження ENTSO-E. Користувач зобов`язаний протягом 3 робочих днів у спосіб, визначений цим Договором, підтвердити ОСП отримання цієї інформації.

Відповідно до умов п.5.2 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості Послуги ОСП таким чином: 1 платіж - до 17.00 години другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього Договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуги, яка визначена згідно з розділом 3 Договору, відповідно до такого алгоритму: 2 платіж -10 числа розрахункового місяця; 3 платіж -15 числа розрахункового місяця; 4 платіж - 20 числа розрахункового місяця; 5 платіж - 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п.5.3 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 у разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця Користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів Послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.

Відповідно до п.5.3 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 у разі зміни тарифу на послуги з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням Регулятора про зміну тарифу.

Таким чином, у Договорі передбачено обов`язок відповідача здійснювати оплату вартості за плановий обсяг послуги, що має бути не менше 1/5 від планової вартості Послуги та здійснена у строки визначеного п.5.2 Договору.

Згідно з п.5.5 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилам ринку.

Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту приймання-передачі Послуги (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП.

Відповідно до п.5.6 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо Користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.

ОСП має право на отримання від Користувача своєчасну оплату за Послугу (пп.1 п.6.1 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022).

Відповідно до п.5.7 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій.

Відповідно до п.8.3 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022, зокрема, Користувач зобов`язується подавати ОСП планові обсяги передачі електричної енергії та обсяги планової резервованої потужності за затвердженими ОСП формами у терміни та у порядку, що визначені в розділах 5 та 9 цього Договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за Послугу на умовах, визначених цим Договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з умовами Договору відповідачу відповідно до його листів про планові обсяги постачання електричної енергії споживачам позивачем направлялись рахунки- фактури та акти.

Відповідно до п.9.4 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 рахунки, акти приймання-передачі, акти коригування до актів приймання-передачі Послуги, акти звірки розрахунків наданої Послуги, повідомлення вважаються отриманими Стороною: у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником; у день особистого вручення, що підтверджується підписом уповноваженого представника одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції.

Електронний документ, який направляється Стороною на виконання Договору через Сервіс, вважається одержаним іншою Стороною з часу набуття документом статусу «Доставлено» у Сервісі.

Сторони визнають, що електронний документ, сформований, підписаний та переданий за допомогою Сервісу, є оригіналом та має повну юридичну силу, створює права та обов`язки для Сторін, та визнається рівнозначним документом ідентичним документу, який міг би бути створений однією зі Сторін на паперовому носії та скріплений власноручними підписами уповноважених осіб.

Рахунки-фактури та акти направлені відповідачу через систему «АСКОД Онлайн», що підтверджується роздруківками з системи «АСКОД Онлайн».

Повідомлення про реєстрацію в системі електронного документообігу надіслана керівникам підприємств листом НЕК «Укренерго» від 28.05.2021 № 01/21909 та опубліковано на веб-сайті НЕК «Укренерго» «Учасникам ринку» - «Реєстрація учасників ринку» - «Договори» за посиланням: https://ua.energy/uchasnikam_rinku/reyestratsiya-uchasnykiv-rynku/dogovory/. Відповідач зареєстрований в системі «АСКОД онлайн».

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилався на те, що планові рахунки та акти вчасно та в повному обсязі відповідачем не оплачувалися, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 31.08.2023 становить: загальний основний борг - 6 354 798,24 грн (червень 2023 - 1 471 390,07 грн (акт за 06.23 на суму 2 972 838,36 грн); липень 2023 - 3 137 048,17 грн (акт за 07.23 на суму 3 137 048,17 грн); серпень 2023 - 1 746 360 грн (5 планових платежів по 349 272,00 грн).

З огляду на вказане просить стягнути з відповідача 16 115 938,69 грн з яких: 6 354 798,24 грн - сума основної заборгованості, 1 653 067,96 грн - інфляційні втрати, 331 152,18 грн - 3% річних, 4 005 322,52 грн - пеня, 3 771 597,79 грн - штраф.

Заперечуючи проти позову відповідач визнав пеню за період з 03.02.2022 по 26.02.2022 у розмірі 24 517,45 грн, в решті вважає, що вимоги щодо нарахування та стягнення пені та штрафу в повному обсязі є такими, що суперечать постанові НКРЕКП від 25.02.2022 №332, обов`язкової для застосування позивачем, отже безпідставними та не підлягають задоволенню. Також вказав, що станом на дату подання даних заперечень за період вересень-жовтень 2023 року відповідачем на рахунок позивача було сплачено сукупно 6 800 000,00 грн, що покривають суму основного боргу в розмірі 6 354 798,24 грн. Крім того, просив суд застосувати ст. 233 ГК України і зменшити розмір санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором надання послуг, а відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори, зокрема, договір про надання послуг з передачі.

Згідно з укладеним між сторонами Договором про надання послуг з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК "Укренерго" є оператором системи передачі, а ТОВ "Енергетичне партнерство" є користувачем системи передачі.

Як визначено у ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) учасник ринку електричної енергії (далі - учасник ринку) - виробник, електропостачальник, трейдер, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, оператор ринку, гарантований покупець та споживач, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цим Законом; оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії; користувачі системи передачі/розподілу (далі - користувачі системи) - фізичні особи, у тому числі фізичні особи - підприємці, або юридичні особи, які відпускають або приймають електричну енергію до/з системи передачі/розподілу або використовують системи передачі/розподілу для передачі/розподілу електричної енергії.

Згідно ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п.5.2 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості Послуги ОСП таким чином: 1 платіж - до 17.00 години другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього Договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуги, яка визначена згідно з розділом 3 Договору, відповідно до такого алгоритму: 2 платіж -10 числа розрахункового місяця; 3 платіж -15 числа розрахункового місяця; 4 платіж - 20 числа розрахункового місяця; 5 платіж - 25 числа розрахункового місяця.

Відповідно до п.5.3 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 у разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця Користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів Послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів.

Відповідно до п.5.3 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 у разі зміни тарифу на послуги з передачі електричної енергії ОСП здійснює розрахунок належної до сплати вартості Послуги за новим тарифом, починаючи з дня набрання чинності рішенням Регулятора про зміну тарифу.

Таким чином, у Договорі передбачено обов`язок відповідача здійснювати оплату вартості за плановий обсяг послуги, що має бути не менше 1/5 від планової вартості Послуги та здійснена у строки визначеного п.5.2 Договору.

Згідно з п.5.5 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів надання Послуги, наданих виконавцем (ОСП), або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі - СУР), або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі - Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису тієї особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються Адміністратором комерційного обліку (далі - АКО). Акти приймання-передачі Послуги направляються Користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно).

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в СУР, що здійснюється згідно з Правилам ринку.

Оплату вартості Послуги, після коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акту приймання-передачі Послуги (включно).

Акти приймання-передачі Послуги та акти коригування до актів приймання-передачі Послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу в електронній формі з використанням електронного підпису (із застосуванням Сервісу) або надає Користувачу два примірники в паперовому вигляді, підписані власноручним підписом зі своєї сторони. Користувач здійснює підписання актів приймання-передачі Послуги та актів коригування до актів приймання-передачі Послуги відповідного розрахункового періоду протягом трьох робочих днів та повертає їх ОСП.

На виконання умов договору позивач надав, а відповідач отримав послуги, проте в повному обсязі їх не оплатив, у зв`язку із чим станом на 31.08.2023 утворилась заборгованість у розмірі 6 354 798,24 грн. (червень 2023 - 1 471 390,07 грн (акт за 06.23 на суму 2 972 838,36 грн); липень 2023 - 3 137 048,17 грн (акт за 07.23 на суму 3 137 048,17 грн); серпень 2023 - 1 746 360 грн (5 планових платежів по 349 272,00 грн).

Відповідач у відзиві зазначив, що за період вересень-жовтень 2023 року відповідачем на рахунок позивача було сплачено сукупно 6 800 000,00 грн, що покривають суму основного боргу в розмірі 6 354 798,24 грн

Крім того, під час розгляду справи відповідач надав копії платіжних інструкцій від 14.09.2023 №130426 про сплату 2 600 000,00 грн (призначення платежу - за послуги з передачі електричної енергії за серпень 2023 року зг. дог. від 01.01.2019 №0161-02024); від 15.09.2023 №1 про сплату 400 000,00 грн (призначення платежу - за послуги з передачі електричної енергії за серпень 2023 року зг. дог. від 01.01.2019 №0161-02024); від 13.10.2023 №85 про сплату 3 800 000,00 грн (призначення платежу - за послуги з передачі електричної енергії за вересень 2023 року зг. дог. від 01.01.2019 №0161-02024).

Таким чином, під час розгляду справи відповідач сплатив заборгованість у розмірі 6 354 798,24 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, враховуючи, що предмет спору в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 6 354 798,24 грн припинив своє існування після звернення позивача з даним позовом до суду та відкриття провадження у даній справі, суд дійшов висновку закрити провадження у справі №910/14398/23 в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 6 354 798,24 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (у зв`язку з відсутністю предмета спору).

Крім того, звертаючись до суду з цим позовом, позивач також просив стягнути з відповідача згідно наданим ним розрахунком пеню за період з 03.02.2022 по 24.08.2023 у розмірі 4 005 322,52 грн та 3 771 597,79 грн штрафу.

Відповідач визнав пеню за період з 03.02.2022 по 26.02.2022 у розмірі 24 517,45 грн, в решті вважає, що вимоги щодо нарахування та стягнення пені та штрафу в повному обсязі є такими, що суперечать постанові НКРЕКП від 25.02.2022 №332, обов`язкової для застосування позивачем.

Відповідно до п.5.7 Договору в редакції від 21.09.2021 та від 15.12.2022 у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань.

За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.

У разі якщо фактичний обсяг оплати користувачем послуги перевищує суму, зазначену в акті приймання-передачі наданої послуги, ОСП (за заявою користувача) протягом 5 банківських днів з дня отримання заяви повертає користувачу надлишок коштів або враховує їх як оплату послуги наступних розрахункових періодів. За наявності заборгованості кошти зараховуються першочергово в оплату заборгованості минулих періодів з найдавнішим терміном її виникнення. При повній сплаті заборгованості минулих періодів надлишок коштів зараховується в оплату штрафних санкцій.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

Разом з тим, відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25.02.2022, НКРЕКП прийнято постанову №332 від 25.02.2022 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду».

Пунктом 5 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 в редакції із змінами, внесеними згідно з постановою НКРЕКП №333 від 27.02.2022, було передбачено: «Рекомендувати учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії».

У подальшому пункти 1-12 постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 замінено новим пунктом 1 в редакції постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022, підпунктом 16 якої на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано такі настанови, зокрема: «зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії».

З аналізу наведеного вбачається, що після прийняття постанови НКРЕКП №413 від 26.04.2022 положення постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» на відповідний період, з огляду на вжите Регулятором словосполучення «надати настанови» замість «рекомендувати» втратили свій рекомендаційний характер. Відповідно, вказані приписи Регулятора слід тлумачити як вказівку цим учасникам діяти певним чином.

На підтвердження такого висновку слугують і позиції Верховного Суду, які викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.05.2023 у справі №914/2453/21, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21, в яких Верховний Суд за наявності такого ж ужитого Регулятором формулювання «надати настанови» у поєднанні з наступними після нього словосполученнями дійшов висновку, що 08.04.2020 НКРЕКП прийнято обов`язкове до виконання учасниками ринку рішення, оформлене постановою №766 «Про дії учасників ринку електричної енергії у період дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», про незастосування ОСП до електропостачальників заходів, передбачених, зокрема пунктом 5.7 Типового договору про надання послуг з передачі електричної енергії, тобто щодо нарахування пені та стягнення штрафу. Зокрема, як зазначив Верховний Суд, пункт 2 постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 (у редакції постанови НКРЕКП від 30.04.2020 № 905) містить імперативну заборону застосовувати до електропостачальників заходи щодо нарахування пені та штрафу, що слідує із формулювання норми: «ОСП не застосовувати…». Водночас у пункті 4 постанови НКРЕКП від 08.04.2020 № 766 (у редакції постанови НКРЕКП від 30.04.2020 № 905) закріплено диспозитивне положення стосовно можливості ОСП не застосовувати до Операторів систем розподілу заходів щодо нарахування пені та штрафу, що слідує з формулювання норми: «ОСП дозволити не застосовувати».

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного підходу та змісту постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (зі змінами), настанова зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, є не диспозитивною порадою, а імперативною вказівкою.

Відповідно до ст. ст. 1, 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» НКРЕКП є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України; Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

Згідно з п. 4 частини третьої ст. 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

У ст. 3 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» зазначено, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Отже, з аналізу зазначеного вбачається, що Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання.

З огляду на вищенаведені положення законодавства Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 у справі №922/1948/22 дійшов висновку, що НКРЕКП як Регулятор прийняв постанову №332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) в межах своїх повноважень. Тому має застосовуватись, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії, на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Також судом враховані правові позиції Верховного Суду, які викладені в постановах від 19.08.2022 у справі №912/1941/21, від 25.01.2022 у справі №911/782/21, в яких зазначено, зокрема, що положення постанови НКРЕКП підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно саме до статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Суд звертає увагу й на те, що положення постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (зі змінами) тимчасово зупиняють нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії (подібна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.08.2022 у справі №912/1941/21).

Вищенаведеним у сукупності спростовуються заперечення позивача щодо обов`язковості постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (зі змінами) як підзаконного нормативно-правового акта у договірних правовідносинах сторін.

Судом враховується, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан в Україні, який триває.

Як убачається з матеріалів справи, спірні господарські правовідносини між сторонами склалися відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» як між учасниками ринку електричної енергії, у зв`язку з чим постанова НКРЕКП №332 від 25.02.2022 (з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413) підлягає застосуванню до спірних правовідносин у частині заявлених до стягнення пені та штрафу, які нараховані за період, що входить до періоду дії воєнного стану.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №922/1948/22.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інший правовий висновок щодо застосування постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, ніж той, що викладений у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі №922/1948/22, станом на час розгляду справи відсутній.

Беручи до уваги зазначене, суд погоджується із аргументами відповідача про необґрунтованість нарахування пені та штрафу за період з ведення воєнного стану та доходить висновку про відмову у позові в цій частині з вищенаведених підстав.

Проте, наведена постанова НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 не передбачає підстав для прийняття судом рішення про відмову у стягненні штрафних санкцій нарахованих до ведення в Україні воєнного стану.

Як зазначалося вище, відповідач визнав пеню за період з 03.02.2022 по 26.02.2022 у розмірі 24 517,45 грн.

Суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Здійснивши перерахунок пені за вказаний період, а також встановивши, що визнання відповідачем позову в частині стягнення пені за період з 03.02.2022 по 26.02.2022 у розмірі 24 517,45 грн не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Крім того, позивач нарахував та заявив до стягнення інфляційні втрати у розмірі 1 653 067,96 грн та 3 % річних у розмірі 331 152,18 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Подібної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 07.09.2022 у справі

№ 910/9911/21.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 331 152,18 грн. 3 % річних та 1 653 067,96 грн. інфляційних втрат за розрахунком позивача.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про застосування ст. 233 ГК України і зменшення розміру санкцій у вигляді 3% річних та інфляційних втрат.

Статтею 233 ГК України передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Разом з тим, як зазначалося вище, інфляційні втрати та річні не є штрафними санкціями, нараховуються незалежно від вини боржника та входять до складу грошового зобов`язання, відповідно, здійснення їх розрахунку не є однаковим з обчисленням штрафних санкцій (пені та штрафу) та не залежить від їх застосування.

З огляду на вказане позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що провадження в частині позовних вимог підлягає закриттю у зв`язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу після відкриття провадження у даній справі, судові витрати за розгляд цієї частини позовних вимог підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

Керуючись статтями 226, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі 910/14398/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНЕ ПАРТНЕРСТВО" в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 6 354 798,24 грн у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИЧНЕ ПАРТНЕРСТВО" (02140, місто Київ, вулиця Бориса Гмирі, будинок 9, ) на користь Приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ) пеню у розмірі 24 517 (двадцять чотири тисячі п`ятсот сімнадцять) грн 45 коп., 3% річних у розмірі 331 152 (триста тридцять одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн 18 коп., інфляційні втрати у розмірі 1 653 067 (один мільйон шістсот п`ятдесят три тисячі шістдесят сім) грн 96 коп., а також судовий збір у розмірі 125 453 (сто двадцять п`ять тисяч чотириста п`ятдесят три) грн 04 коп.

4. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

6. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ