РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2023Справа № 910/12568/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50)

до 1. Фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни ( АДРЕСА_1 )

2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 183 984,27 грн.

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Банк Альянс" до 1. Фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни; 2. ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 183 984,27 грн, з яких 88 888,80 грн - сума поточної заборгованості по кредиту, 58 538,42 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту - 36 557,05 грн - сума простроченої заборгованості за процентами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 надіслано запит до Літинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 .

29.06.2023 через відділ діловодства суду від Літинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області надійшла відповідь на запит.

27.09.2023 судом отримано відповідь №245617 з Єдиного державного демографічного реєстру на запит щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 . Останнім підтверджено, що адресою місця реєстрації відповідача-2 є АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2023 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін), встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позов, позивачу для подачі відповіді на відзив.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.09.2023 року була направлена на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 09.10.2023 уповноваженій особі позивача.

Разом з тим, ухвалу про відкриття провадження у справі 11.10.2023 вручена представнику відповідача-1, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №944. Також, поштова кореспонденція, яка скерована на адресу відповідача 2, повернулась до Господарського суду міста Києва з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Наразі, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідачі-1,-2 не скористались своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.09.2021 між Акціонерним товариством "Банк Альянс" (далі - Банк або Кредитор) та Фізичної особою-підприємцем Бартковою Надією Іванівною (далі - позичальник) укладено договір про надання кредиту шляхом приєднання до договору обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс", заява-договір №ID2473122 про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів.

Пунктом 1.1 договору визначено, що Банк в порядку та на умовах, визначених в даному Договорі та цієї Заяви про приєднання, за наявності вільних коштів надає Позичальнику Кредит, а Позичальник зобов`язується прийняти Кредит, використати відповідно до цільового призначення та повернути Кредит і сплатити проценти за користування Кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.1., п. 3.2 Публічного договору, останній визначає умови та порядок

здійснення Банком комплексного банківського обслуговування Клієнта, регулює відносини Сторін при наданні Клієнту послуг Банку з відкриття і обслуговування поточних рахунків, у т.ч. поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (Карток), вкладних (депозитних) рахунків, надання у користування індивідуального сейфу, надання Кредиту у формі Овердрафту або Кредит «Зручний».

Кредит надається Позичальнику шляхом зарахування грошових коштів у сумі Кредиту на поточний рахунок Позичальника НОМЕР_1 , відкритий у АТ «БАНК АЛЬЯНС», з цільовим призначенням: на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів, рефінансування кредиту іншого банку ( п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.5 та 2.5.1 договору погашення основної суми Кредиту, сплата Процентів - щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення Договору згідно з графіком погашення кредиту до даного Договору.

Пунктом 3.2. Публічного договору, зокрема, серед інших послуг передбачена послуга у вигляді надання кредиту «Зручний» у формі кредиту.

Відтак, розмір Кредиту: 200 000,00 ( Двісті тисяч гривень 00 копійок); валюта Кредиту: гривня; строк Кредиту: 36 місяців. (п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору).

Крім того, пунктом 2.4.1 договору визначено, що за користування Кредитом позичальник сплачує розмір процентної ставки у розмірі 34% річних.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку позичальника за період з 17.09.2021 по 18.07.2023, банком виконано свої зобов`язання у повному обсязі, надавши клієнту кредитні кошти в розмірі та на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.7 договору позичальник має право на дострокове погашення Кредиту. Дострокове погашення Кредиту здійснюється в порядку, передбаченому Договором , при цьому: Будь-яке часткове дострокове погашення заборгованості по Кредиту не звільняє Позичальника від сплати чергового належного до сплати платежу в установлений Договором день сплати згідно Графіку. Такі зміни не потребують укладення додаткової угоди до Договору. При повному достроковому погашенні Кредиту щомісячна комісія за управління Кредитом за поточний місяць сплачується в повному обсязі в день такого погашення.

Відповідно до п 3.3 договору шляхом підписання цього Договору, на підставі статті 1071 Цивільного кодексу України, статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Позичальник надає право (доручає) Банку самостійно (без надання Позичальником розрахункових документів та заявок) здійснювати договірне списання (списувати) грошових коштів рахунку НОМЕР_1 , який відкритий позичальником відкритий в АТ «БАНК АЛЬЯНС», у сумах та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно пунктів 15.1 Публічного договору Банк та Клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися Сторонами або кожною Стороною окремо з використанням Удосконаленого електронного підпису та/або Кваліфікованого електронного підпису (далі УЕП та КЕП відповідно).

Згідно пункту 15.11 Публічного договору під КЕП розуміється удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Згідно п.4 статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» КЕП має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Пунктом 2.8 договору передбачено, що кредит надається на умовах забезпечення порукою ЗРАЛКО ЛЮДМИЛА ВОЛОДИМИРІВНА ІПН НОМЕР_3.

В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором, 17.09.20221 між Акціонерним товариством "Банк Альянс" (далі-Банк) та ОСОБА_1 (далі-Поручитель) укладено Договір поруки № ID2473122/П1.

Пунктом 5 договору передбачено, що поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, пені, інших платежів та витрат, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків. Наступним Сторони домовилися, що у разі збільшення або зменшення обсягу зобов`язань Позичальника за Кредитним договором (в тому числі зміни розміру суми кредиту, строків виконання зобов`язань за Кредитним договором, тощо), обсяг поруки згідно умов цього Договору без додаткового повідомлення Поручителя та укладання додаткового договору до цього Договору збільшується або зменшується відповідно до обсягу забезпеченого порукою основного зобов`язання таким чином, щоб Поручитель відповідав перед Банком за виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі.

Засобами поштового АТ «Укрпошта» позивачем направлялись листи-вимоги вих.№32/690, вих.№689 від 17.03.2023 про усунення порушення на адреси відповідача-1 та відповідача-2. Разом з тим, банк відповідей на запити не отримав.

Як вбачається з розрахунку заборгованості боржника Фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни перед АТ «Банк Альянс» за Договором №ID2473122 від 17.09.2021, заборгованість відповідача-1 становить 183 984,27 грн, з яких 88 888,80 грн - сума поточної заборгованості по кредиту, 58 538,42 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту - 36 557,05 грн - сума простроченої заборгованості за процентами.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначає, що позичальником та поручителем порушено зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за кредитним договором, а тому банк звернувся до суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 183 984,27 грн.

Оцінюючи подані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України ).

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Одночасно, за змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Пунктом 2.4.1 договору визначено, що за користування Кредитом позичальник сплачує розмір процентної ставки у розмірі 34% річних.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідача-1 перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 183 984,27 грн, з яких 88 888,80 грн - сума поточної заборгованості по кредиту, 58 538,42 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту - 36 557,05 грн - сума простроченої заборгованості за процентами.

Означені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості боржника Фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни перед АТ «Банк Альянс» за Договором №ID2473122 від 17.09.2021 станом на 18.07.2023.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 910/16143/18, від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 та від 09.11.2018 року у справі №910/1580/18, банківські виписки по рахунку відповідача підтверджують здійснення операцій між банком та позичальником, виконання банком своїх зобов`язань за кредитним договором, надання позичальнику кредитних коштів у відповідних розмірах та неналежне виконання останнім своїх зобов`язань у встановлених договором розмірі та строки.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив суд стягнути вищевказану заборгованість з фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни та ОСОБА_1 , з огляду на те, що відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 його боргових зобов`язань.

Як вже зазначалось, судом встановлено, що 17.09.20221 між Акціонерним товариством "Банк Альянс" (далі-Банк) та ОСОБА_1 (далі-Поручитель) укладено Договір поруки № ID2473122/П1, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання зобов`язань позичальником за кредитним договором.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Разом з тим, оскільки порука є видом забезпечення виконання зобов`язань і при цьому водночас сама має зобов`язальний, договірний характер, на правовідносини поруки поширюються загальні положення про зобов`язання та про договори (розділи І та II кн. 5 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Враховуючи характер поруки (похідний, залежний від основного зобов`язання), до істотних умов договору поруки слід віднести, зокрема визначення зобов`язання, яке забезпечується порукою, його зміст та розмір, зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання, а також обсяг вимог, на які поширюється така порука тощо.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 31.07.2019 у справі № 922/2913/18.

Відповідно до пункту 5 Договору поруки, поручитель відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Позичальник, включаючи сплату Кредиту, процентів за користування Кредитом, комісій, пені, інших платежів та витрат, передбачених Кредитним договором, відшкодування збитків. Наступним Сторони домовилися, що у разі збільшення або зменшення обсягу зобов`язань Позичальника за Кредитним договором (в тому числі зміни розміру суми кредиту, строків виконання зобов`язань за Кредитним договором, тощо), обсяг поруки згідно умов цього Договору без додаткового повідомлення Поручителя та укладання додаткового договору до цього Договору збільшується або зменшується відповідно до обсягу забезпеченого порукою основного зобов`язання таким чином, щоб Поручитель відповідав перед Банком за виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором в повному обсязі.

За таких обставин, враховуючи, що судом було встановлено обставини неналежного виконання з боку відповідача-1 своїх обов`язків за договором № ID2473122 від 17.09.2021 та наявність у Фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни заборгованості перед АТ «Банк Альянс» з повернення суми кредиту в розмірі 183 984,27 грн, з яких 88 888,80 грн - сума поточної заборгованості по кредиту, 58 538,42 грн - сума простроченої заборгованості по кредиту - 36 557,05 грн - сума простроченої заборгованості за процентами, позовні вимоги про стягнення вказаної заборгованості з позичальника та поручителя є обґрунтованими.

Судом враховано, що згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (відповідні висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Однак, відповідачами не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів, які б спростовували обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк".

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. 129, 237-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50; ) суму поточної заборгованості по кредиту - 88 888 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот вісімдесят вісім) грн. 80 коп., суму простроченої заборгованості по кредиту - 58 538 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. 42 коп., суму простроченої заборгованості за процентами - 36 557 (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 05 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Барткової Надії Іванівни ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1379 (одна тисяча сімдесят дев`ять) грн. 88 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Альянс" (04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50; ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1379 (одна тисяча сімдесят дев`ять) грн. 88 коп.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 04.12.2023.

Суддя М.Є. Літвінова