ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 911/2129/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. (головуючий), Бенедисюка І.М., Булгакової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Гибало В.О.,

представників учасників справи:

від позивача - товариства з обмеженою відповідальністю «Салтівський м`ясокомбінат» - Денисенко О.М., адвокат (ордер від 29.11.2023),

від відповідача-1 - товариства з обмеженою відповідальністю «Пік і К» - Кузнецова А.А., адвокат (ордер від 14.02.2023),

від відповідача-2 - фізичної особи - підприємця Гопаца Олени Юріївни - не з`явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Пік і К»

на рішення господарського суду Київської області від 03.05.2023 (суддя Сокуренко Л.В.),

додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.06.2023 (суддя Сокуренко Л.В.),

постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 (головуючий суддя: Пантелієнко В.О., судді: Сотніков С.В., Доманська М.Л.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 (головуючий суддя: Пантелієнко В.О., судді: Сотніков С.В., Доманська М.Л.), яка ухвалена за результатом перегляду додаткового рішення в апеляційному порядку

у справі № 911/2129/22

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Салтівський м`ясокомбінат» (далі - ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат»)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Пік і К» (далі - ТОВ «Пік і К») та фізичної особи - підприємця Гопаца Олени Юріївни (далі - Підприємець)

про захист порушеного права інтелектуальної власності.

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» звернулося до суду з позовом до ТОВ «Пік і К» та Підприємця про захист порушеного права інтелектуальної власності, а саме, позивач просив суд:

- зобов`язати ТОВ «Пік і К» припинити використовувати корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється патентом України № НОМЕР_1, у тому числі, виготовляти продукти із застосуванням запатентованої корисної моделі, пропонувати такі продукти для продажу, рекламувати (в тому числі, через мережу Інтернет), продавати та іншим способом вводити їх в цивільний обіг або зберігати такі продукти з метою їх продажу;

- зобов`язати Підприємця припинити використовувати корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється патентом України № НОМЕР_1, у тому числі, пропонувати до продажу продукти виробництва ТОВ «Пік і К», виготовлені із застосуванням корисної моделі, продавати та зберігати такі продукти з метою їх продажу;

- зобов`язати ТОВ «Пік і К» вилучити з цивільного обігу та знищити ковбасні вироби, які знаходяться на балансі у ТОВ «Пік і К» та Підприємця, як такі, що виготовлені та введені в цивільний обіг з порушенням прав інтелектуальної власності на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється патентом України № НОМЕР_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому стало відомо про те, що орієнтовно з 2021 ТОВ «Пік і К»» виготовляє продукти із застосуванням корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 (виключні майнові права на використання якої належать позивачу) без дозволу позивача, пропонує такі продукти для продажу, рекламує їх (в тому числі, через мережу Інтернет), продає та зберігає такі продукти з метою їх продажу. Також позивач зазначає про те, що Підприємець пропонує до продажу та продає в своєму магазині «М`ясник» за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 11-А, продукцію ТОВ «Пік і К», яка виготовлена із застосуванням корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1. Зазначеним, за доводами позивача, порушуються права позивача на корисну модель.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням господарського суду Київської області від 03.05.2023 зі справи № 911/2129/22 позов задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Пік і К»: припинити використовувати корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється патентом України № НОМЕР_1, у тому числі, виготовляти продукти із застосуванням запатентованої корисної моделі, пропонувати такі продукти для продажу, рекламувати (в тому числі, через мережу Інтернет), продавати та іншим способом вводити їх в цивільний обіг або зберігати такі продукти з метою їх продажу; вилучити з цивільного обігу та знищити ковбасні вироби, які знаходяться на балансі у ТОВ «Пік і К», як такі, що виготовлені та введені в цивільний обіг з порушенням прав інтелектуальної власності на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється патентом України № НОМЕР_1. Стягнуто з ТОВ «Пік і К» на користь ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» 4 962,00 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано, зокрема, тим, що відповідач-1 під час виробництва ковбасного виробу в упаковці «Ковбаса варена «Лікарська» вищого сорту ДСТУ 4436:2005 використав кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1, або ознаку еквівалентну їй (виключні майнові права на використання якої належать позивачу) без дозволу позивача. Що ж стосується позовних вимог, пред`явлених позивачем до відповідача-2, то судом зазначено про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем-2 прав інтелектуальної власності позивача на корисну модель за патентом України № НОМЕР_1 шляхом продажу продуктів відповідача-1, пропонування їх для продажу та зберігання таких продуктів у зазначених цілях.

Згідно з додатковим рішенням господарського суду Київської області від 22.06.2023 зі справи № 911/2129/22 клопотання позивача про вирішення питання про судові витрати задоволено частково. Клопотання ТОВ «Пік і К» про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з відповідача-1 на користь позивача 50 000,00 грн адвокатських витрат. В іншій частині у задоволенні клопотання позивача про вирішення питання про судові витрати відмовлено.

Згідно з постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 зі справи рішення суду першої інстанції від 03.05.2023 залишено без змін.

Відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 зі справи додаткове рішення суду першої інстанції від 22.06.2023 залишено без змін.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційних скаргах (розгляд яких здійснюється Судом спільно) ТОВ «Пік і К», з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалені по суті спору, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, пред`явлених позивачем до відповідача-1 (ТОВ «Пік і К»).

Також ТОВ «Пік і К» просить Суд скасувати додаткове рішення суду першої інстанції від 22.06.2023 та постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену за результатом перегляду в апеляційному порядку додаткового рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі. У разі врахування Судом доказів, які були подані позивачем, -зменшити розмір судових витрат на професійну правничу допомогу до 1000 грн.

2. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційні скарги

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій по суті спору (в частині задоволених вимог до відповідача-1) ТОВ «Пік і К» посилається на те, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 та постановах Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 905/730/20, від 22.12.2022 у справі № 910/9215/21, від 27.04.2023 у справі № 910/9215/21 та від 14.08.2018 у справі № 910/10771/17 щодо способу захисту порушеного права.

Також, за доводами скаржника, суди попередніх інстанцій не врахували, що позивач є неналежним позивачем у справі з огляду, зокрема, на належність патенту № НОМЕР_1 фізичній особі ОСОБА_1 (правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18, від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17, від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц).

Серед іншого скаржник зазначає про те, що місцевий та апеляційний суди порушили приписи статей 15, 16, 20 256, 261, 267 Цивільного кодексу України (висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 907/50/16, постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/14006/18, від 06.02.2020 у справі № 916/2828/18), помилково не застосувавши позовну давність та наслідки її спливу.

Скаржник вказує про те, що суди попередніх інстанцій помилково не зупинили провадження у справі № 911/2129/22 до набрання законної сили рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова у справі № 645/1429/23, порушивши пункт 5 частини першої статті 227 ГПК України (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 06.07.2020 у справі № 902/537/18, від 27.05.2020 у справі № 916/2739/19).

Поряд з цим ТОВ «Пік і К» зазначає про те, що в ухваленні судового рішення зі справи брав участь суддя, якому було заявлено відвід; суд першої інстанції не залучив до участі у справі власника патенту № НОМЕР_1, а тому суд ухвалив рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі; суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме, на підставі висновків експертних установ від 05.10.2022 № 21898, від 02.11.2022 № 136/22, скаржник вказує на порушення приписів, зокрема, статей 42, 77, 80, 108, 109, 113, 118-120 ГПК України та визначає підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України та з посиланням на пункти 2, 8 частини першої, пункт 4 частини третьої статті 310 ГПК України.

В обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, ухвалених за результатам розгляду клопотання позивача про розподіл судових витрат, ТОВ «Пік і К» посилається на те, що судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених: у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткових постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20, у постановах Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20, від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18, від 30.06.2022 у справі № 904/7347/21, зокрема, стосовно застосування приписів статті 126 ГПК України; визначає підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України та з посиланням на частину третю статті 310 ГПК України.

Поряд з цим скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на те, що фактично з відповідача-1 на користь позивача стягнуто половину прибутку від підприємницької діяльності за 2022 рік, що носить непомірний тягар для підприємства.

Доводи інших учасників справи, розгляд клопотань

Відзиви на касаційні скарги не надходили.

Згідно з ухвалою Суду від 22.11.2023 задоволено заяву ТОВ «Пік і К» про участь в судовому засіданні у справі № 911/2129/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

29.11.2023 до Суду в електронній формі (через електронну пошту) від представника ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» - адвоката Денисенка О.М. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у справі з огляду на неотримання касаційних скарг ТОВ «Пік і К» та ухвал Суду по справі, яке (клопотання) скріплене електронним цифровим підписом.

Приписами статті 6 ГПК України (у редакції Закону від 29.06.2023 № 3200-IX) унормовано, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (далі - ЄСІТС) або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особа, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Верховний Суд звертає увагу, що реєстрація в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Отже, як ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат», так і адвокат, який представляє інтереси названого товариства у суді, можуть подавати процесуальні документи до суду через електронний кабінет в ЄСІТС або в паперовій формі.

Загальні вимоги до форми, змісту письмової заяви, клопотання, заперечення з процесуальних питань, а також спосіб звернення до суду з відповідними вимогами та наслідки їх недотримання визначені приписами статті 170 ГПК України.

Пунктом 1 частини першої статті 170 ГПК України визначено, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Отже, з огляду на викладене, клопотання ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» про відкладення судового засідання підлягає залишенню без розгляду.

У судовому засіданні 30.11.2023 представник ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» звернувся до Суду з усним клопотанням, аналогічним за змістом, про відкладення судового засідання.

З огляду на те, що згідно з інформацією із сайту Укрпошти кореспонденція, яка направлена ТОВ «Пік і К» на адресу ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат», повернута за закінченням терміну зберігання; згідно з повідомленням про вручення ухвалу Суду вручено за довіреністю уповноваженій особі ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» 14.11.2023, - Суд у судовому засіданні 30.11.2023 на місці постановив залишити клопотання представника ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» без задоволення.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Судами попередніх інстанцій встановлено, що власником патенту України № НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» є фізична особа ОСОБА_1, що підтверджується випискою з Державного реєстру України корисних моделей.

Формула корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 є багатоланковою та складається з одного незалежного пункту (пункт 1) та чотирьох залежних пунктів, а саме:

1. ІНФОРМАЦІЯ_1, що містить харчовий продукт, замкнений в оболонку на основі поліамідного матеріалу, який відрізняється тим, що харчовий продукт, замкнений в оболонку на основі поліамідного матеріалу, поміщений усередину оболонки з целофану.

2. Ковбасний виріб за п. 1, який відрізняється тим, що кінці оболонки з целофану обладнані фіксуючими елементами для утворення замкненої порожнини.

3. Ковбасний виріб за п. 1, який відрізняється тим, що кінці оболонки на основі поліамідного матеріалу та оболонки з целофану з`єднані між собою за допомогою фіксуючих елементів.

4. Ковбасний виріб за п. 1, який відрізняється тим, що оболонка з целофану виконана прозорою.

5. Ковбасний виріб за п. 1, який відрізняється тим, що між оболонкою на основі поліамідного матеріалу та оболонкою з целофану розміщена етикетка.

Відповідно до виписки з Державного реєстру України корисних моделей, датою, з якої є чинними права інтелектуальної власності, є 11.06.2018; дата, до якої підтримано чинність майнових прав інтелектуальної власності 29.03.2023; очікувана дата закінчення строку чинності майнових прав інтелектуальної власності 29.03.2028.

07.09.2018 фізичною особою ОСОБА_1 (ліцензіар) та ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» (ліцензіат) укладений ліцензійний договір № 07/09-18 про надання дозволу на використання корисної моделі (далі - Ліцензійний договір), за змістом пункту 1.1 якого ліцензіар надає ліцензіату дозвіл (ліцензію) на використання корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», захищений патентом України № НОМЕР_1 на корисну модель, на умовах, визначених у цьому договорі.

За змістом пункту 1.2 Ліцензійного договору його сторони домовилися, що ліцензіар є власником корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» на підставі патенту № НОМЕР_1 на корисну модель, зареєстрованого в Державному реєстрі патентів України на корисні моделі 11.06.2018.

Відповідно до пункту 1.3 Ліцензійного договору, вид ліцензії за цим договором - виключна.

Видача виключної ліцензії за цим договором виключає можливості використання ліцензіаром корисної моделі у сфері, що обмежена цією ліцензією, та видачі ним іншим особам ліцензій на використання корисної моделі у зазначеній сфері.

Згідно з пунктом 3.1 Ліцензійного договору дія даного договору поширюється (права діють) на всю територію України.

Виключне право використовувати корисну модель, надане ліцензіату за цим договором, діє на строк дії патенту на корисну модель та становить 10 років від дати подання заявки до Установи (пункт 3.2 Ліцензійного договору).

Відповідно до пункту 3.3 Ліцензійного договору ліцензіар зобов`язується підтримувати чинність патенту України № НОМЕР_1 на корисну модель протягом всього строку дії даного договору. Якщо ліцензіар має намір припинити підтримання чинності патенту України № НОМЕР_1 на корисну модель, він завчасно інформує про це ліцензіата. У цьому випадку сторони регулюють свої відношення, що випливають із даного договору, у відповідності до чинного законодавства.

Умовами підпункту 4.1.1 пункту 4.1 Ліцензійного договору визначено, що за цим договором ліцензіату надається виключне право: використовувати корисну модель на умовах, визначених в цьому договорі. Використанням корисної моделі визнається: виготовлення виробу із застосуванням корисної моделі, застосування такого виробу, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого виробу в зазначених цілях, використання корисної моделі в рекламі, а також шляхом нанесення на будь-які види рекламних носіїв (плакати, листівки тощо) або включення до складу рекламних матеріалів (рекламні ролики тощо) та публічний показ, публічне сповіщення, публічна демонстрація або інше доведення до загального відома у складі рекламних матеріалів, в тому числі в мережі Інтернет.

Виріб визнається виготовленим із застосуванням корисної моделі, якщо при цьому використані всі суттєві ознаки корисної моделі.

Крім того, сторонами підписаний додаток № 1 від 07.09.2018 до Ліцензійного договору, який має назву «Розмір, порядок і строки виплати ліцензійної винагороди (роялті) за використання корисної моделі». Договір та додаток до договору підписані сторонами без будь-яких зауважень та заперечень.

Ліцензійний договір в односторонньому або судовому порядку не розірваний, не визнаний недійсним, не припинений, а, отже, є чинним та обов`язковим для його сторін.

Таким чином, позивач на підставі Ліцензійного договору набув виключні майнові права на використання корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1» за патентом України № НОМЕР_1.

Згідно з умовами підпункту 4.5.3 пункту 4.5 Ліцензійного договору передбачено, що ліцензіат має право перешкоджати неправомірному використанню корисної моделі, в тому числі, забороняти таке використання іншим особам, з правом подання претензій, вимог, заяви, позовних заяв чи інших документів претензійного характеру, звертатися до правоохоронних органів, органів державної влади та місцевого самоврядування, а також до судових органів усіх інстанцій, з метою захисту ймовірних порушених прав та інтересів, а також здійснювати будь-які інші дії направлені на припинення неправомірного використання корисної моделі.

За доводами позивача, йому стало відомо, що орієнтовно з 2021 ТОВ «Пік і К» виготовляє продукти із застосуванням запатентованої корисної моделі, пропонує такі продукти для продажу, рекламує їх (в тому числі, через мережу Інтернет), продає та зберігає такі продукти з метою їх продажу.

Позивач стверджує, що продукти ТОВ «Пік і К» виготовлені із застосуванням патенту України № НОМЕР_1 на корисну модель, оскільки вони містять кожну ознаку, що включена до незалежного пункту формули корисної моделі. За доводами позивача, здійснивши дослідження ринку, позивачем виявлено, що на території міст Біла Церква, Харкова, Дніпра та інших міст знаходяться в продажу та продаються ковбасні вироби, що виготовляються ТОВ «Пік і К», під назвою «Ковбаса варена «Лікарська» першого сорту ДСТУ 4436:2005. На підтвердження вказаних відомостей позивачем долучені до матеріалів справи висновок експерта від 05.10.2022 № 21898 та висновок експерта від 02.11.2022 № 136/22.

Оскільки, за твердженням позивача, він не надавав жодних дозволів ТОВ «Пік і К» на використання об`єкта інтелектуальної власності, останній порушив права позивача на корисну модель.

В обґрунтування позовних вимог, пред`явлених позивачем до Підприємця, позивач зазначає про те, що відповідач-2 пропонує до продажу та продає в своєму магазині «М`ясник» за адресою: м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, буд. 11-А, продукти ТОВ «Пік і К», які виготовлені із застосуванням корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1. На підтвердження вказаного позивачем долучено до матеріалів справи копію чеку від 22.09.2022, згідно з яким відповідач-2 продав ковбасний виріб під назвою «Ковбаса «Лікарська» варена вищого сорту». За доводами позивача, відповідач-2 порушує права позивача на корисну модель.

Заперечуючи проти позовних вимог, ТОВ «Пік і К» зазначало, зокрема, про те, що ним на підставі патенту № 143844 «ХАРЧОВИЙ ВИРІБ В ОБОЛОНЦІ» та з урахуванням договору про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель здійснюється використання корисної моделі за патентом № 143844 для виготовлення власної продукції. Таким чином, за твердженням відповідача-1, ТОВ «Пік і К» використовує власну технологію виробництва, з дотриманням Національного стандарту України ДСТУ 4436:2005 «Ковбаси варені, сосиски, сардельки, хлібці м`ясні. Загальні технічні умови» та має виключне право на використання патенту № 143844 «ХАРЧОВИЙ ВИРІБ В ОБОЛОНЦІ», що свідчить про відсутність порушення відповідачем-1 прав інтелектуальної власності позивача.

Також відповідач-1 посилається на невідповідність корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 умовам патентоздатності «новизна», на підтвердження чого відповідачем-1 надано суду висновок експерта від 17.03.2023 № 136-01. Отже, на думку відповідача-1, позовні вимоги позивача про захист порушеного права інтелектуальної власності не можуть бути задоволені, оскільки патент України на корисну модель № НОМЕР_1 фактично є недійсним, що свідчить про безпідставність твердження позивача про порушення його прав інтелектуальної власності.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що згідно з наданим позивачем висновком експерта Національного наукового центру «Інститут судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України від 05.10.2022 № 21898, який складений за результатами проведення експертного дослідження полімерних матеріалів, пластмас і виробів з них, експертом встановлено, що оболонка ковбасного виробу ковбаса варена «Лікарська» вищого сорту ДСТУ 4436:2005, виробництва ТОВ «Пік і К», зразок якої надано на дослідження, представляє собою двошарову плівку, внутрішній шар якої (жовто-гарячого кольору) виготовлено з поліаміду, а зовнішній шар (безбарвний) з целофану (ксантогенату целюлози).

Згідно з наданим позивачем висновком експерта Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України від 02.11.2022 № 136/22, який складений за результатами судової експертизи у сфері інтелектуальної власності, експертом встановлено, що у ковбасному виробі в упаковці «Ковбаса варена «Лікарська» вищого сорту ДСТУ 4436:2005, виробництва ТОВ «Пік і К» використано кожну ознаку незалежного пункту формули корисної моделі за патентом України № НОМЕР_1 або ознаку еквівалентну їй.

У розгляді клопотання позивача про розподіл судових витрат судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з клопотанням від 08.05.2023 № б/н позивач просив суд стягнути з відповідача-1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 245 126,03 грн., на підтвердження яких надано: договір про надання правової допомоги від 29.09.2022 № 2675-977, Умови надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев і Партнери» від 01.03.2011; акт здачі-приймання робіт від 04.04.2023 № 783, виконаних відповідно до договору про надання правової допомоги від 29.09.2022 № 2675-0977 на суму 245 126,03 грн.; рахунок від 04.05.2023 № 39387 на суму 245 126,03 грн.; витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо статусу адвоката Нікулеско Д.С.; ордер про надання правничої (правової) допомоги від 14.11.2022 серії АА № 1164738.

При цьому судами встановлено, що у зазначенні реквізитів договору від 29.09.2022 в акті здачі-приймання робіт, рахунку допущено технічну помилку. Підстави вважати, що акт здачі-приймання робіт та рахунок складені на підставі іншого договору ніж той, що доданий позивачем до клопотання, відсутні.

4. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Джерела права та акти їх застосування. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для захисту прав позивача на корисну модель за патентом України № НОМЕР_1.

Суд, забезпечуючи реалізацію основних засад господарського судочинства закріплених у частини третій статті 2 ГПК України, зокрема, ураховуючи принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримуючись принципу верховенства права, на підставі встановлених фактичних обставин здійснює перевірку застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

При цьому Суд звертає увагу на те, що в касаційному порядку переглядаються судові рішенні попередніх інстанцій у справі № 911/2129/22 у тій частині, яка стосується скаржника (відповідача-1). В іншій частині судові рішення попередніх інстанцій жодною із сторін спору не оскаржуються та не є предметом касаційного розгляду.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, ухвалених по суті спору, ТОВ «Пік і К» з посиланням на пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України зазначає, зокрема, про те, що судом в оскаржуваному судовому рішенні застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18, від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19 та постановах Верховного Суду від 03.02.2022 у справі № 905/730/20, від 22.12.2022 у справі № 910/9215/21, від 27.04.2023 у справі № 910/9215/21 та від 14.08.2018 у справі № 910/10771/17 щодо способу захисту порушеного права.

Так, зазначаючи на те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту права, яке останній вважав порушеним, скаржник посилається на те, що вимоги позивача є неконкретизованими, оскільки ним у прохальній частині позовної заяви не зазначено чіткого переліку продукції, яка нібито виготовляється із застосуванням запатентованої корисної моделі, переліку вебсайтів, де продукція нібито рекламується, чіткого переліку ковбасних виробів (продукції), які необхідно вилучити, притаманних їм ознак. За доводами скаржника, суд задовольнив неконкретизовані позовні вимоги без жодної вказівки на продукти, без жодного найменування товарів та притаманних ознак, які давали б можливість виокремити їх з числа інших однорідних виробів (товарів, предметів).

Стосовно наведеного Верховний Суд зазначає таке.

Згідно із загальними (універсальними) висновками Верховного Суду, які послідовно викладалися у постановах Верховного Суду, зокрема, і в тих, які скаржник наводить у касаційній скарзі, розглядаючи справу суд має з`ясувати: 1) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 2) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 3) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19). Отже, застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду.

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разів неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Згідно з послідовною та сталою правовою позицією Верховного Суду відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу захисту способам, визначеним законодавством, є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові. Близька за змістом правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 зі справи № 905/730/20.

Частиною четвертою статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх, зокрема, порушених прав та законних інтересів.

Згідно з приписами статті 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі»:

- використанням корисної моделі визнається: виготовлення продукту із застосуванням запатентованого винаходу, застосування такого продукту, пропонування для продажу, в тому числі через Інтернет, продаж, імпорт (ввезення) та інше введення його в цивільний оборот або зберігання такого продукту в зазначених цілях; застосування процесу, що охороняється патентом, або пропонування його для застосування в Україні, якщо особа, яка пропонує цей процес, знає про те, що його застосування забороняється без згоди володільця патенту або, виходячи з обставин, це і так є очевидним;

- продукт визнається виготовленим із застосуванням запатентованої корисної моделі, якщо при цьому використано кожну ознаку, включену до незалежного пункту формули корисної моделі, або ознаку, еквівалентну їй;

- патент надає його володільцю виключне майнове право перешкоджати використанню корисної моделі, у тому числі забороняти таке використання, крім випадків, якщо таке використання не визнається згідно з цим Законом порушенням прав, що випливають з державної реєстрації корисної моделі.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою корисної моделі. Тлумачення формули здійснюється в межах опису корисної моделі та відповідних креслень.

Водночас судами попередніх інстанцій у справі № 911/2129/22 задоволені позовні вимоги, пред`явлені позивачем до відповідача-1 про зобов`язання ТОВ «Пік і К»: припинити використовувати корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється патентом України № НОМЕР_1, у тому числі, виготовляти продукти із застосуванням запатентованої корисної моделі, пропонувати такі продукти для продажу, рекламувати (в тому числі, через мережу Інтернет), продавати та іншим способом вводити їх в цивільний обіг або зберігати такі продукти з метою їх продажу; вилучити з цивільного обігу та знищити ковбасні вироби, які знаходяться на балансі у ТОВ «Пік і К», як такі, що виготовлені та введені у цивільний обіг з порушенням прав інтелектуальної власності на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється патентом України № НОМЕР_1.

Відповідно до висновку Верховного Суду, який міститься у постанові від 14.08.2018 у справі № 910/10771/17, якщо господарським судом приймається рішення про вилучення з цивільного обороту певних товарів, виготовлених або введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності, та знищення таких товарів або про вилучення з цивільного обороту та знищення матеріалів та знарядь, які використовувалися для виготовлення таких товарів, у резолютивній частині такого рішення, а відповідно - і у виданому на його виконання наказі мають зазначатися як найменування такого роду товарів (матеріалів, знарядь), так і ті притаманні їм ознаки, (в тому числі за необхідності - індивідуальні), які дають можливість виокремити їх з числа інших однорідних виробів (товарів, предметів).

Суд зазначає, що вибір способу судового захисту прав інтелектуальної власності, включаючи такі, як вилучення та знищення товарів і матеріалів, введених у цивільний оборот з порушенням права інтелектуальної власності, здійснюється особою, якій належить право інтелектуальної власності. Водночас перевірка відповідності цього способу допущеному порушенню і меті здійснення судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення зі справи в межах заявлених позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги як можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право, так і необхідність подальшого виконання прийнятого судового рішення.

Задовольняючи вимогу про знищення ковбасних виробів, які знаходяться на балансі у ТОВ «Пік і К», суди не конкретизували, яких саме ковбасних виробів стосується така вимога та не врахували те, що обсяг правової охорони, що надається, визначається формулою корисної моделі.

Верховний Суд звертає увагу на те, що згідно з патентом України № НОМЕР_1 об`єктом захисту не є, зокрема, рецепт (технологія) виготовлення самого ковбасного виробу.

Водночас обставини щодо можливості подальшого правомірного використання безпосередньо харчового продукту - ковбасного виробу без оболонки (упаковки), в яку такий продукт (виріб) замкнений та можливості усунення оболонки (упаковки) товару без істотного пошкодження самого товару (ковбасного виробу) в аспекті обраного позивачем способу захисту знищення товару (ковбасних виробів) як такого, як і перевірка відповідності обраного позивачем способу захисту допущеному порушенню у наведеному контексті судами попередніх інстанцій не встановлювалися.

Крім того, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою та оцінкою довід ТОВ «Пік і К» про використання ним корисної моделі «ХАРЧОВИЙ ВИРІБ В ОБОЛОНЦІ», яка охороняється згідно з патентом України № 143844, на підставі договору від 22.07.2021 про передачу виключних майнових прав інтелектуальної власності на корисну модель, а не корисної моделі «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка охороняється згідно з патентом України № НОМЕР_1.

Суд наголошує, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, який передбачений статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення.

Суд також звертає увагу сторін на заборону формалізму як одну із вимог принципу пропорційності, який зобов`язує суди не допускати декларативного підходу в оцінці доказів.

Верховний Суд також наголошує, що завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ван де Гурк проти Нідерландів»).

Відповідно до пунктів 2, 4 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, серед іншого, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін.

За змістом статей 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин; судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Такі принципи господарського судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі реалізуються, зокрема, шляхом надання особам, які беруть участь у справі, рівних процесуальних прав й обов`язків.

В рішеннях Європейського суду з прав людини «Вєрєнцов проти України» 11.04.2013 (заява №20372/11), «Проніна проти України» від 18.07.2006 (заява № 63566/00), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 (заява № 42310/04) Суд наголосив, що принцип справедливості, закріплений у пункті 1 статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретні, доречні та важливі доводи, наведені заявником.

Вимогами процесуального закону визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні спору. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Водночас касаційна інстанція згідно з приписами частини другої статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням наведеного, судові рішення зі справи, ухвалені по суті спору, підлягають скасуванню в частині позовних вимог, пред`явлених ТОВ «Салтівський м`ясокомбінат» до ТОВ «Пік і К» з направленням справи у скасованій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ураховуючи те, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають частковому скасуванню, а справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розгляд інших доводів касаційної скарги та вирішення питання щодо подібності/неподібності правовідносин у справі № 911/2129/22 та у справах, на які посилається ТОВ «Пік і К», а також наявності/відсутності порушення інших норм права, на які посилається скаржник, є передчасним.

Із аналізу змісту статті 244 ГПК України вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати.

Вказана вище правова позиція узгоджується із висновками, викладеними, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20 (пункт 9), Верховного Суду від 22.10.2019 у справі № 922/2665/17, від 12.01.2021 у справі № 1540/4122/18, від 17.02.2021 у справі № 522/17366/13-ц, від 25.03.2021 у справі № 640/15192/19.

Оскільки судові рішення попередніх інстанцій, ухвалені по суті спору, підлягають частковому скасуванню, а справа № 911/2129/22 у скасованій частині - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції з урахуванням мотивів, викладених вище, керуючись принципом верховенства права та частиною третьою статті 3 ГПК України, Суд дійшов висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції про розподіл судових витрат (згідно з яким з відповідача-1 на користь позивача стягнуто 50 000,00 грн адвокатських витрат) та постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена за результатом перегляду додаткового рішення в апеляційному порядку, також підлягають скасуванню.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів касаційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Доводи скаржника про порушення судами попередніх інстанцій норм права при прийнятті оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку знайшли своє часткове підтвердження з мотивів і міркувань, викладених у цій постанові.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційні скарги ТОВ «Пік і К» задовольнити частково, судові рішення попередніх інстанцій, які ухвалені по суті спору, скасувати частково, а саме, в частині позовних вимог, пред`явлених позивачем до відповідача-1, а додаткове рішення та постанову, ухвалену за результатом його перегляду, скасувати повністю, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду у переданій на новий розгляд частині суду слід звернути увагу на викладене у цій постанові, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити зазначені в цій постанові доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір у переданій на новий розгляд частині відповідно до закону.

Судові витрати

Розподіл судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги, відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України, не здійснюється, адже суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує в частині оскаржувані судові рішення по суті спору, додаткове рішення та постанову, ухвалену за результатом його перегляду, - повністю, та передає справу на новий розгляд, тому за результатами нового розгляду у переданій на новий розгляд частині має бути вирішено й питання щодо розподілу судового збору у справі з дотриманням вимог ГПК України.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Пік і К» задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Київської області від 03.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 у справі № 911/2129/22 в частині позовних вимог, які пред`явлені товариством з обмеженою відповідальністю «Салтівський м`ясокомбінат» до товариства з обмеженою відповідальністю «Пік і К», скасувати.

3. Додаткове рішення господарського суду Київської області від 22.06.2023 у справі № 911/2129/22 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023, яка ухвалена за результатом перегляду додаткового рішення в апеляційному порядку, скасувати.

4. Справу № 911/2129/22 у скасованій частині передати на новий розгляд до господарського суду Київської області.

5. У решті рішення господарського суду Київської області від 03.05.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 зі справи № 911/2129/22, яка ухвалена за результатом перегляду рішення в апеляційному порядку, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова