РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2023Справа № 910/9407/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна", м. Київ

до "Venus Industrial Corporation", India

про стягнення 2 740,20 доларів США

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.06.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ інструменту Україна» (позивач) подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з "Venus Industrial Corporation" (відповідач) суми заборгованості в розмірі 2 740250 доларів США, у зв`язку з невиконанням відповідачем умов Контракту №IND-MIU/13/150315 від 15.03.2015 року, в частині поставки плаченого позивачем товару.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали №910/9407/23 передані на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою від 05.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано позивача надати до суду належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на англійську мову копії ухвали Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 про відкриття провадження у справі № 910/9407/23, позовної заяви з додатками, в трьох примірниках, в термін до 04.08.2023 року. Підготовче засідання призначено на 21.11.2023 року та зупинено провадження у справі до надходження відповіді від компетентного органу компетентного органу Міністерства юстиції Республіки Індія на судове доручення Господарського суду міста Києва про вручення судових документів у справі №910/9407/23.

11.10.2023 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено що він визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 21.11.2023 року провадження у справі було поновлено.

В засідання 21.11.2023 року сторони не з`явились.

Так, згідно із ч. 3 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, приймаючи до уваги визнання Компанією "Venus Industrial Corporation" позову, дослідивши матеріали справи та керуючись положеннями ч. 3 ст. 185 ГПК України, суд вважає за можливе за результатом підготовчого провадження прийняти рішення у цій справі.

Окрім того, у зв`язку з неявкою в судове засідання 21.11.2023 року представників учасників справи, розгляд справи було завершено в порядку письмового провадження, а тому, згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення його повного тексту.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.05.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" (далі - покупець) та Компанією "Venus Industrial Corporation" (далі - продавець) укладено Контракт №IND-MIU/13/150315 (надалі також - Контракт), відповідно до умов якого продавець продав, а покупець придбав на умовах FOB Мумбай чи FOB Нхава Шева (НСИКТ) чи FOB Мундра (МДПТ/МДКК) чи ГТИЛ чи FOB ЖНПТ чи FOB Пипавав згідно з Інкотермс-2010 товари - інструменти, найменування, кількість, ціна та вартість яких вказується в інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту, інвойс виконує роль специфікації.

Пунктами 2.1. та 2.2. Контракту визначено, що продавець зобов`язується поставити покупцеві товар на загальну суму контракту, яка складає 499 000,00 доларів США. Узгоджена сторонами ціна товару встановлюється в доларах США. Вартість кожної партії товару, що підлягає сплаті за ввезений товар, що ввозиться (ціна угоди), виділена із загальної суми контракту, вказується в інвойсі та входить у загальну суму контракту.

Згідно із п. 2.8. Контракту поставка вважається виконаною продавцем, коли товар перейшов через поручні судна у названому порту завантаження.

У відповідності до п. 5.1. та п. 5.2. Контракту, розрахунки за товари, які поставляються згідно із даним контрактом, здійснюються у доларах США. Покупець здійснює оплату наступним чином: 100% вартості відправленої партії товарів мають бути оплачені протягом 20 календарних днів з дати виходу судна з порту відвантаження, підтвердженої коносаментом.

Відповідно до п. 5.3. Контракту оплата поставки товару здійснюється прямим грошовим переказом на рахунок продавця, відповідно до банківських реквізитів, зазначених у п. 14.1. цього контракту, та в інвойсі, надісланого продавцем для цієї партії товару.

Строк дії цього контракту закінчується 31.12.2022 року (п. 12.2. Контракту в редакції Додаткової угоди від 25.12.2019 року).

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив передоплату за партію товару у сумі 2 740,20 доларів США, що підтверджується випискою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 21.01.2022.

Так, відповідач повинен був здійснити поставку товару згідно комерційного інвойсу від 07.12.2021 №EXP/2021-22/83 на суму 2 740,20 доларів США, проте у порушення умов Контракту поставку товару так і не здійснив, що не заперечується відповідачем у відзиві на позовну заяву.

13.10.2022 року сторонами підписано Додаткову угоди до Контракту, якою передбачили, що у зв`язку з неможливістю поставити товар кошти відповідачем будуть повернуті.

У зв`язку з неповерненням коштів, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Контрактом, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення з відповідача попередньої оплати у розмірі 2 740,20 доларів США.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у підготовчому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У відповідності до положень ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, судом встановлено, що 15.03.2015 між позивачем та відповідачем укладено Контракт, відповідно до якого позивач здійсни передоплату у сумі 2 740,20 доларів США за товар згідно інвойсу від 07.12.2021 №EXP/2021-22/83, проте відповідач товар за цим інвойсом так і не поставив, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у сумі 2 740,20 доларів США, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Окрім того, 13.10.2022 року сторони уклали Додатковий договір до Контракту, пунктом 1. Якого передбачили, що продавець повертає покупцю здійснену попередню оплату товару в розмірі 2 740,20 доларів США.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ інструменту Україна" про стягнення із Компанії "Venus Industrial Corporation" попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 2 740,20 доларів США, що має наслідком задоволення позову.

Судовий збір, у розмірі 2 684,00 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Компанії "Venus Industrial Corporation" (424, Industrial Area A, Ludhiana, 141001, India) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" (ідентифікаційний код 37311013, адреса: 03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, 1) суму коштів в розмірі 2 740,20 доларів США (дві тисячі сімсот сорок доларів США 20 центів) та суму судового збору в розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривни 00 копійок).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С. МОРОЗОВ