УХВАЛА

м. Київ

23.11.2023Справа № 910/1146/23

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни

про розстрочку виконання рішення суду

у справі №910/1146/23

за позовом Приватного підприємства "ТД "ЄВРОСЕРВІС-Україна"

до Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни

про стягнення 633 695,91 грн,

За участю представників сторін:

від позивача (стягувача): не з`явився;

від відповідача (боржника): Пінчук Ю.В., Петренко І.Л.

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ТД "ЄВРОСЕРВІС-Україна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни про стягнення 633 695,91 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни на користь Приватного підприємства "ТД "ЄВРОСЕРВІС-Україна" пеню в сумі 42 461 грн 38 коп., 3% річних - 48 358 грн 11 коп., інфляційні втрати - 542 667 грн 08 коп. та судовий збір у розмірі 9 502 грн 30 коп.

20.10.2023 на адресу суду від Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2023.

Однак, судом було встановлено, що з 26.04.2023 матеріали справи № 910/1146/23 перебували на розгляді Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку з поданням Фізичною особою-підприємцем Пінчук Юлією Валентинівною апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2023, що унеможливлювало розгляд заяви про розстрочку виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2023 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни про розстрочку виконання рішення до повернення матеріалів справи №910/1146/23 до Господарського суду міста Києва.

31.10.2023 та 08.11.2023 від представника заявника (відповідача у справі) надійшли клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи щодо проведення часткової сплати заборгованості відповідно до рішення суду.

03.11.2023 матеріали справи передані суду разом з постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023, якою рішення суду від 17.03.2023 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2023 призначено судове засідання по розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 у справі №910/1146/23 на 23.11.2023.

17.11.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на заяву.

В судове засідання 23.11.2023 з`явилися представники відповідача, які заяву про розстрочення виконання рішення підтримали та просили її задовольнити.

Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання, призначене на 23.11.2023, не забезпечив, клопотання про відкладення розгляду заяви суду не подав.

Розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення суду, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення відповідної заяви, з огляду на наступне.

Згідно із статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для задоволення заяви про відстрочку, розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочення виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду боржник посилається на скрутне матеріальне становище.

Так, з довідки АТ КБ «ПриватБанк» про залишок коштів на рахунку вбачається, що станом на 04.10.2023 на рахунку фізичної особи-підприємця Пінчук Ю.В. відсутні грошові кошти, а з виписки AT «Державний ощадний банк України» вбачається, що на рахунку Фізичної особи-підприємця Пінчук Ю.В. обліковується 8 287, 85 грн. Таким чином, сукупні залишки грошових коштів на рахунках майже в 100 разів менші від стягнутої за рішенням суду суми. Вказане свідчить про те, що виконати рішення суду в повному обсязі найближчим часом об`єктивно немає можливості. При цьому, посилаючись на скрутне фінансове становище, боржник вказує, що не має наміру ухилятись від виконання судового рішення, а звертає увагу суду на об`єктивну неможливість погашення стягнутої за судовим рішенням заборгованості перед позивачем саме одним разовим платежем.

Ініціювання позивачем примусового виконання вищевказаного рішення в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», призведе до практично повної зупинки підприємницької діяльності боржника, а також до повної та цілковитої неплатоспроможності взагалі, оскільки виконавцем у межах примусового виконання рішення, в першу чергу, буде накладено арешт на банківські рахунки. Об`єкти рухомого чи нерухомого майна, за рахунок реалізації якого можливе примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 17.03.2023, у боржника відсутні.

Крім того, введення в Україні воєнного стану також негативно вплинуло на підприємницьку діяльність боржника та спроможність своєчасно проводити розрахунки з контрагентами.

Боржниця вказує, що інших джерел доходу, окрім доходу від підприємницької діяльності, та будь-яких збережень, що дозволили б негайно розрахуватися із позивачем у боржника немає.

Серед іншого, ФОП Пінчук Ю.В. зазначила, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких додані до заяви.

Отже, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, також вказує на те, що боржниця не має можливості віддавати позивачу всі свої грошові кошти на виконання прийнятого у справі рішення.

Оцінивши наведені заявником посилання на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, надані заявником в обґрунтування своєї заяви документи та пояснення, а також те, що фактично з боржниці стягнуто на користь позивача 3% річних та інфляційні втрати, які за своєю суттю є компенсаційними виплатами, з урахуванням доказів часткового перерахування позивачу коштів у добровільному порядку на виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду від 17.03.2023 у справі №910/1146/23 згідно статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судом враховано, що відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

При цьому, господарське процесуальне законодавство надає суду право відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні, необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Враховуючи викладене, а також достатність наведених заявником обставини щодо неможливості наразі в повному обсязі виконати рішення від 17.03.2023 у справі №910/1146/23, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розстрочення рішення суду не порушить прав стягувача та забезпечить баланс інтересів сторін.

Таким чином, заява Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни про розстрочення виконання судового рішення підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 13, 74, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Пінчук Юлії Валентинівни про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 у справі №910/1146/23 задовольнити повністю.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2023 у справі №910/1146/23 шляхом щомісячної сплати коштів згідно наступного графіка:

- до 31.10.2023 року - 53 582, 41 грн.

- до 30.11.2023 року - 53 582, 41 грн.

- до 31.12.2023 року - 53 582, 41 грн.

- до 31.01.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 29.02.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 31.03.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 30.04.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 31.05.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 30.06.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 31.07.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 31.08.2024 року - 53 582, 41 грн.

- до 30.09.2024 року - 53 582, 41 грн.

2. Згідно ч. 1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 29.11.2023.

Суддя А.І. Привалов