ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" листопада 2023 р. Справа№ 910/12267/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023

у справі № 910/12267/23 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до 1. Міністерства юстиції України,

2. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про стягнення 3 518 600,31 грн

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про стягнення коштів, які були списані з рахунків позивача на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 10.09.2021 (ВП №34029225), визнаної незаконною у судовому порядку, у сумі 3 518 600,31 грн, яка складається з 3 472 835 грн - суми безпідставно набутих коштів, 17 982,63 грн - 3% річних та 27 782,68 грн - інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі № 910/12267/23 позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задоволено; стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" 3 472 835 грн - безпідставно отриманих коштів; 17 982 грн 63 коп. - 3% річних та 27 782 грн 68 коп. - інфляційних втрат та 52 779 грн - витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі № 910/12267/23 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення.

Також, в апеляційній скарзі скаржник просить відстрочити сплату судового збору на розумний строк, але в будь-якому випадку до закінчення розгляду справи.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 апеляційна скарга у справі № 910/12267/23 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги закріплено в статті 258 ГПК України.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 1 січня 2023 року становить 2684, 00 грн.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, предметом розгляду є стягнення 3 518 600,31 грн, тобто вимога майнового характеру. Таким чином, з огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, яка повинна бути сплачена заявником за подання даної апеляційної скарги, становить 63334,80 грн (3 518 600,31 грн (сума стягнення за рішенням суду) х 1,5% х 150% х 0,8).

Судом встановлено, що до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Натомість, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору

В обґрунтування неможливості своєчасної сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду апелянт зазначив, що Міністерство юстиції України є органом державної влади з обмеженим фінансуванням, розрахунково-касове обслуговування якого відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Водночас, у зв`язку з військовим станом на даний час у Міністерства юстиції України відсутні кошти на сплату судового збору, проте вживаються заходи для його сплати у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Розглянувши клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що норми пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми пункту 3 частини 1 цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату…".

Між тим, відповідно до пункту 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» є правом, а не обов`язком суду.

Оскільки предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, а положення пунктів 1, 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію, підстави для відстрочення сплати судового збору у цій справі відсутні.

У свою чергу частиною 2 статті 6 та частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, оцінивши доводи, наведені скаржником на обґрунтування вимог поданого ним клопотання, враховуючи вищезазначені законодавчі приписи, колегія суддів не вбачає правових підстав для відстрочення апелянту сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла до висновку про залишення даної апеляційної скарги - без руху у зв`язку з несплатою судового збору за подання даної апеляційної скарги. Вказаний недолік скарги апелянт має право усунути протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2023 у справі № 910/12267/23 - залишити без руху.

3. Апелянт має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: надати суду доказ сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 63334,80 грн, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Попередити апелянта, що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, дана апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржнику.

5. Копію даної ухвали надіслати учасникам по справі.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков