ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. Справа№ 910/5174/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Барсук М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Овчинніковій Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Лєбедєва А.М.;

від відповідача: Овчинников О.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року (повний текст складено 22.08.2023)

у справі №910/5174/23 ( суддя Баранов Д.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд"

до Міністерства оборони України

про стягнення 6 969 829, 88 грн, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" з позовом до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості в розмірі 6 969 829, 88 грн, яка утворилась у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами: про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/73 від 13.10.2022, про постачання для державних потреб хімічної продукції різної (24960000-1) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/86 від 15.11.2022, про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/87 від 15.11.2022, про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/88 від 15.11.2022, про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/89 від 15.11.2022 в частині здійснення оплати за поставлений позивачем товар.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач ухиляється від отримання та підписання пакетів документів по поставці прийнятого ним товару, а отже, від виконання умов договорів в частині здійснення оплати товару, внаслідок чого в останнього наявна заборгованість в розмірі 6 969 829,88 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року в задоволенні позовних вимог відмолено в повному обсязі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що оскільки позивачем пакети документів на оплату були подані відповідачу пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року, то акти прийому-передачі товару були правомірно не підписані відповідачем та пакети документів на оплату поставлених товарів повернуті позивачу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року у справі №910/5174/23 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- позивач виконав зобов`язання з поставки товару хоча і в порушення строку, визначеного договорами, однак в межах строку дії цих договорів;

- відповідач неправомірно відмовився від підписання актів прийому-передачі, а тому обов`язок позивача із поставки товару є виконаним;

- в матеріалах справи наявні акти приймання-передачі товару, підписані одержувачами замовника;

- частина товару була замінена відповідачем у зв`язку із її неналежною якістю;

- відповідач після виявлення неякісної партії товару не відмовився від договору;

- позивач сплатив штрафні санкції за порушення строків поставки товару;

- договором не визначено присічного строку, протягом якого постачальник має надати пакет документів для оплати поставленого товару.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/5174/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Барсук М.А. - головуюча суддя; судді - Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою суду від 18.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КСМ-Трейд» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 року у справі №910/5174/23 та призначено до розгляду на 17.10.2023.

У судових засіданнях 17.10.2023 та 31.10.2023 оголошено перерву до 31.10.2023 та 27.11.2023 відповідно.

Позиції учасників справи

13.10.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" (постачальник) та Міністерством оборони України (замовник) було укладено низку договорів, зокрема:

- 13.10.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/73, а саме, оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-000-7117) загальною кількістю 100 тонн на загальну суму 18 528 000, 00 грн, строк постачання до 30.11.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб хімічної продукції різної (24960000-1) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/86, а саме, охолоджуюча рідина ОЖ-40 (61-000-7229) загальною кількістю 100 тонн на загальну суму 4 993 200, 00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/87 від 15.11.2022, а саме, мастило ГОИ-54п (61-000-7170) загальною кількістю 10 тонн на загальну суму 2 604 120, 00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/88, а саме, оливи трансмісійної ТСп-15К (61-000-7109) загальною кількістю 50 тонн на загальну суму 7 392 600, 00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору);

- 15.11.2022 був укладений договір про постачання для державних потреб мастильних засобів (09210000-4) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) № 286/1/22/89, а саме, мастило ЦИАТИМ-201 (61-000-7171) загальною кількістю 5 тонн на загальну суму 1 799 400,00 грн, строк постачання до 15.12.2022 (п. 1.1. договору).

Пунктами 4.1. договорів передбачено, що розрахунок за фактично поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року.

Згідно п. 4.2. договорів постачальник зобов`язується надати замовнику після постачання товару комплект наступних документів:

4.2.1. рахунок-фактуру на відвантажений товар, який підписаний керівником та головним бухгалтером постачальника (якщо посада головного бухгалтера не передбачена штатним розписом, то про це зазначається у рахунку-фактурі).

4.2.2. акт приймання-передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440).

4.2.3. видаткову накладну постачальника, яка містить обов`язкові реквізити та підписана сторонами із зазначенням одержувачами замовника фактичної дати надходження товару.

4.2.4. акт прийому-передачі товару (додаток 12.3. договору)

4.2.5. повідомлення-підтвердження (додаток 12.4. до договору), оформлене одержувачами замовника, у відповідності до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт та послуг у Міністерстві оборони України затвердженого наказом Міністерства оборони України від 31.12.2016 № 757.

Без вищезазначених документів або відсутності у них встановленої інформації оплата поставленого товару не здійснюється та такі документи повертаються (п. 4.3 договору).

Відповідно до додатків № 12.1. до договорів прийняття продукції за кількістю і якістю (за встановленими документами) здійснюється одержувачем замовника в присутності представника постачальника та оформлюється актом, який складає одержувач замовника у термін до 3 діб після прибуття продукції до місця поставки. Належним чином оформлені документи, зазначені у п. 4.2. договорів, є підтвердженням прийняття товару.

Договори набирають чинності з дати їх підписання сторонами і діють до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення (п. 10.1. договорів).

На виконання умов договорів постачальник здійснив поставку наступного товару:

1) згідно договору № 286/1/22/73 від 13.10.2022 оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-п-7117)

1.1. оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61- 000-7117) на суму 907 872, 00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1024-4 від 24.10.2022;

- повідомлення-підтвердження № 2 від 17.01.2023;

- акт приймання-передачі № 8 від 09.01.2023;

- акт приймання-передачі № КСМ-1229-19 від 29.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1024-4 від 24.10.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1229-19 від 29.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-0118-1 від 18.01.2023;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/73-2 від 24.10.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.2. оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-000-7117) на суму 907 872,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1028-10 від 28.10.2022;

- повідомлення-підтвердження від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 98 від 23.12.2022;

- акт приймання-передачі № КСМ-1216-4 від 16.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1028-10 від 28.10.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1216-4-1 від 16.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1216-4 від 16.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/73-3 від 28.10.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.3. оливи трансмісійної ТСЗп-8 (61-000-7117) на суму 972 720,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1031-9 від 31.10.2022;

- повідомлення-підтвердження від 22.02.2023;

- акт приймання-передачі № 3/ООВ від 22.02.2023;

- акт приймання-передачі № КСМ-0202-1 від 02.02.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1031 -9 від 31.10.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-0202-1 від 02.02.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-0203-1 від 03.02.2023;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/73-4 від 31.10.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

2. згідно договору № 286/1/22/86 від 15.11.2022 охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000- 7229)

1.1. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 506 709,94 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-23 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження від 12.01.2023;

- акт приймання-передачі № 12 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-23 від 28.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-5 від 28.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.2. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 495 824,76 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1229-23 від 29.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 1 від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 7 від 05.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1229-23 від 29.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-6 від 29.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.3. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 506 709,94 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1230-8 від 30.12.2022;

- повідомлення-підтвердження від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 20 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1230-8 від 30.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-8 від 30.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.4. охолоджуючої рідини ОЖ-40 (61-000-7229) на суму 988 553,74 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1230-16 від 30.12.2022;

- повідомлення-підтвердження від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 21 від 05.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1230-16 від 30.12.2022;

- рахунок на оплату № Н/286/1/22/86-9 від 30.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

3) згідно договору № 286/1/22/87 від 15.11.2022 мастило ГОИ-54п (61-000-7170)

1.1. мастило ГОИ-54п (61-000-7170) на суму 520 824,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-3 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 34 від 11.01.2023;

- акт приймання-передачі № 15 від 30.12.2022;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-3 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/87-5 від 28.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

1.2. мастило ГОИ-54п (61-000-7170) на суму 258 328,70 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-8 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 36/84 від 04.01.2023;

- акт приймання-передачі № 80 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-8 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/87-4 від 26.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

4) згідно договору № 286/1/22/88 від 15.11.2022 оливи трансмісійної ТСп-15К (61-000-7109) на суму 724 474,80 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-9 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 36/82 від 04.01.2023;

- акт приймання-передачі № 81 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна № РКСМ-1228-9 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/88-7 від 26.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

5) згідно договору № 286/1/22/89 від 15.11.2022 мастило ЦИАТИМ-201 (61-000-7171) на суму 179 940,00 грн.:

- видаткова накладна № КСМ-1228-7 від 28.12.2022;

- повідомлення-підтвердження № 36/83 від 04.01.2023;

- акт приймання-передачі № 82 від 04.01.2023;

- товарно-транспортна накладна №РКСМ-1228-7 від 28.12.2022;

- рахунок-фактура № Ф/286/1/22/89-3 від 26.12.2022;

- акт прийому-передачі, підписаний зі сторони постачальника.

Як вказує позивач, вказаний вище пакет документів був наданий Міністерству оборони України для здійснення оплати.

Міністерство оборони України листами від 16.01.2023 № 286/316, від 19.01.2023 № 286/389, від 06.03.2023 № 286/1391 повернуло документи без опрацювання, у зв`язку із закінченням бюджетного року.

Згідно зазначених листів, пакети документів на оплату поставлених товарів були надані до Міністерства оборони України 13.01.2023, 18.01.2023 та 02.03.2023, а отже, строки оплати, за твердженням позивача сплинули 12.02.2023, 17.02.2023 та 01.04.2023 відповідно.

Спір у даній справі виник у зв`язку з тим, що на переконання позивача, відповідач ухиляється від отримання та підписання пакетів документів по поставці прийнятого ним товару, а отже, від виконання умов договорів в частині здійснення оплати товару, внаслідок чого в останнього наявна заборгованість в розмірі 6 969 829, 88 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки позивачем пакети документів на оплату були подані відповідачу пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року, то акти прийому-передачі товару були правомірно не підписані відповідачем та пакети документів на оплату поставлених товарів були повернуті позивачу.

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання, які мають ознаки договору поставки, згідно якого в силу вимог ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За правовою природою договір поставки є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Як консенсуальний договір він вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди щодо всіх істотних умов. Двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної сторони прав та обов`язків.

Як встановлено ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Так, згідно п. 1.1. договорів постачальник зобов`язується постачати у 2022 році товар для потреб Міністерства оборони України згідно специфікації, а замовник забезпечити приймання товару та його оплату в асортименті, кількості, у строки і за цінами згідно специфікації, а саме:

- за договором № 286/1/22/73 від 13.10.2022 - до 30.11.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/86 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/87 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/88 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно);

- за договором № 286/1/22/89 від 15.11.2022 - до 15.12.2022 (включно).

Відповідно до п. 2.2. договорів одержувачами товару є військові частини згідно з рознарядкою Міністерства оборони України.

Згідно п. 5.1. договорів постачальником товар постачається на умовах DDP до складу замовника відповідно до Міжнародних правил по тлумаченню термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року згідно з встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує його збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та збереження в межах термінів, установлених діючими технічними умовами.

На підтвердження поставки товару за договорами № 286/1/22/73 від 13.10.2022, № 286/1/22/86 від 15.11.2022, № 286/1/22/87 від 15.11.2022, № 286/1/22/88 від 15.11.2022, № 286/1/22/89 від 15.11.2022 у загальній сумі 6 969 829, 88 грн. позивачем були надані підписані позивачем та військовими частинами, які були визначені умовами договорів як одержувачі товару, видаткові накладні № КСМ-1024-4 від 24.10.2022, № КСМ-1028-10 від 28.10.2022; № КСМ-1031-9 від 31.10.2022; № КСМ-1228-23 від 28.12.2022; № КСМ-1229-23 від 29.12.2022; № КСМ-1230-8 від 30.12.2022; № КСМ-1230-16 від 30.12.2022; № КСМ-1228-3 від 28.12.2022; № КСМ-1228-8 від 28.12.2022; № КСМ-1228-9 від 28.12.2022; № КСМ-1228-7 від 28.12.2022.

Крім того, військовими частинами за участю представника позивача були складені та підписані акти приймання-передачі військового майна № 98 від 23.12.2022, № 8 від 09.01.2023, № 3/ООВ від 22.02.2023, № 12 від 04.01.2023, № 7 від 05.01.2023, № 20 від 04.01.2023, № 21 від 05.01.2023, № 15 від 30.12.2022, № 80 від 04.01.2023, № 81 від 04.01.2023, № 82 від 04.01.2023, які оформлені відповідно до додатку № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України.

Доводи відповідача, що перелічені вище акти приймання-передачі не є документами, що підтверджують факт передачі товару відповідачу, так як відповідно до умов договору таким доказом є лише акт прийому-передачі товару (додаток 12.3. договору), колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Як вже було зазначено вище, військові частини відповідно до умов договорів є одержувачами товару.

В пункті 1 додатку № 12.1 до договорів "Порядок приймання товару" визначено, що прийняття товару за кількістю та якістю здійснюється одержувачем замовника в присутності представника постачальника.

Пунктом 3 додатку № 12.1 до договорів встановлено, що приймання товару за кількістю та якістю оформлюється актом приймання-передачі (додаток № 22 до Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України), який повинен бути складений в останній день приймання товару. Належним чином оформлений і підписаний акт приймання-передачі є підтвердженням приймання товару.

Таким чином, перелічені вище належним чином оформлені та підписані акти приймання-передачі військового майна є підтвердженням факту поставки позивачем та прийняття військовими частинами, як одержувачами відповідача, товару без зауважень та заперечень відповідно до умов договору.

Договори не містять умов, з яких вбачалось, що зобов`язання позивача з поставки товару вважається виконаним лише після підписання акту прийому-передачі товару (додаток 12.3. договору), як на це наголошує відповідач.

А тому, доводи відповідача, що лише акт прийому-передачі товару (додаток 12.3. договору) може бути доказом на підтвердження фактичного виконання позивачем зобов`язання із поставки товару, колегія суддів відхиляє, так як це прямо суперечить п.п. 1,3 додатку № 12.1. договорів.

Твердження суду першої інстанції та відповідача, що постачальником було порушено умови виконання договорів в частині термінів постачання товару та щодо якості товару за договорами № 286/1/22/73 від 13.10.2022, № 286/1/22/86 від 15.11.2022, № 286/1/22/87 від 15.11.2022, № 286/1/22/88 від 15.11.2022, № 286/1/22/89 від 15.11.2022, у зв`язку з чим позивачу було направлено відповідні претензії від 27.01.2023 № 286/505 від 27.01.2023 № 286/514, від 30.01.2023 № 286/534, від 30.01.2023 № 286/535, від 30.01.2023 № 286/536 від 20.02.2023 № 286/1014 про сплату штрафних санкцій, що є підставою для відмови у оплаті поставленого товару, колегія суддів відхиляє, так як п. 7.3.4. договорів чітко встановлено, що сплата неустойки (штрафу, пені) і відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням обов`язків, не звільняють сторони від виконання зобов`язань за договорами.

Колегією суддів також враховано, що позивачем були виконані вимоги претензій відповідача та перераховано на його рахунок штрафні санкції за неналежне виконання умов договорів.

Доводи відповідача, що військові частини не мають права та можливості відмовити у прийнятті поставленого на їхню територію товару у зв`язку із порушенням умов договору, у зв`язку з чим були підписані акти приймання-передачі, є необґрунтованими та прямо суперечать п. 4. додатку № 12.1 до договорів, яким передбачено, що товар, який постачений з порушенням умов договору, не приймається.

З огляду на викладене вище, колегія суддів констатує, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, складені відповідно до умов договорів, згідно яких позивач поставив, а одержувачі відповідача отримали товар на загальну суму 6 969 829,88 грн.

Стосовно обставин, за яких у відповідача виникає обов`язок з оплати поставленого товару, колегія суддів зазначає наступне.

В пунктах 4.2. договорів сторонами було узгоджено пакет документів, які постачальник зобов`язується надати замовнику після постачання товару.

Пунктом 4.1. договорів сторони погодили, що розрахунок за фактично поставлений товар здійснюється протягом 30 календарних днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України належним чином оформлених документів, передбачених цим договором, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення поточного бюджетного року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем листами від 13.01.2023, 18.01.2023 та 02.03.2023 були надані відповідачу пакети документів на оплату поставлених товарів. Вказаних обставин відповідач не заперечує.

Міністерство оборони України листами від 16.01.2023 № 286/316, від 19.01.2023 № 286/389, від 06.03.2023 № 286/1391 було повернуто документи без опрацювання, у зв`язку із закінченням бюджетного року.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивачем означені документи було надано в порушення п. 4.1. договорів після закінчення поточного бюджетного року, а також, після закінчення дії таких договорів (до 31.12.2022).

Водночас, колегія суддів зазначає, що п. 4.1. договорів не встановлював присічного строку на подання пакету документів на оплату товару, оскільки даний пункт встановлює лише строки, протягом яких відповідач зобов`язаний здійснити розрахунок за фактично поставлений товару, а саме протягом 30 календарних днів з дати надання пакету документів, передбачених п. 4.2. договорів, але не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення бюджетного року.

Єдина підстава для повернення пакету документів, які надаються на оплату поставленого товару, встановлена в п. 4.3. договорів, який передбачає, що без вищезазначених документів або відсутності у них встановленої інформації, оплата поставленого товару не здійснюється та такі документи повертаються постачальнику.

Вказане також узгоджується із п.п. 6.2.4. п. 6.2. договору, відповідно до якого замовник має право повернути постачальнику комплект документів без здійснення оплати в разі неналежного оформлення документів, зазначених в п. 4.2. розділу ІV договору (відсутність підписів, арифметичних помилок, тощо).

Водночас, Міністерство оборони України в листах від 16.01.2023 № 286/316, від 19.01.2023 № 286/389, від 06.03.2023 № 286/1391, як підставу для повернення пакету документів, зазначило про закінчення бюджетного року, а не про неналежне оформлення документів.

Доводи відповідача, що у зв`язку із закінченням 2022 року укладені між сторонами договори фактично є припиненими та підстав для перерахування коштів у останнього не має, колегія суддів відхиляє, так як в п. 10.1. договорів сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною другою цієї статті визначено, що припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України та статтею 202 Господарського кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Разом з належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Однак чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору.

Тобто зобов`язання, не виконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 910/4962/18, у справі № 910/11592/19 від 17.03.2021.

Колегією суддів також враховується, що фактично поставка товару позивачем була здійснена до закінчення 2022 року, що підтверджується як наявними в матеріалах справи видатковими та транспортними накладними, так і складеними військовими частинами актами прийому-передачі товару.

Водночас, затвердження більшості актів прийому-передачі товару у січні 2023 не залежало від волі позивача, оскільки такі акти складаються одержувачами замовника за фактом прийому товару останніми. Крім того, відповідні акти мали були складені у термін до 3 діб після прибуття товару до місця поставки (п.1. додатку № 12.1. до договорів).

Посилання відповідача на відсутність у нього підстав для оплати поставленого товару у зв`язку із закінченням бюджетного року колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Виходячи з положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України і ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших нормативно-правових актів, договору. Сама по собі відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" та від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" вказав, що відсутність відповідних асигнувань у Державному бюджеті не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

На підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі №11/446).

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення перед позивачем зобов`язання зі сплати заборгованості за договорами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.07.2019 у справі №910/4377/18 та від 08.07.2019 у справі №910/4375/18, від 07.11.2019 у справі № 916/1345/18.

Висновки суду першої інстанції та твердження відповідача, що оскільки товар був поставлений в порушення положень договорів, то у відповідності до п. 5.4. такий товар був прийнятий на відповідальне зберігання, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5.4. договорів товар, який буде постачений з порушенням положень договору (в тому числі в більшій кількості, ніж зазначений у специфікації договору), приймається одержувачами замовника на відповідальне зберігання.

Всі витрати, пов`язані з відповідальним зберіганням такого товару, відшкодовуються за рахунок постачальника.

Постачальник зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня отримання письмового повідомлення від замовника (одержувачів замовника) про прийняття товару на відповідальне зберігання, розпорядитися не прийнятим до використання одержувачами замовника товар.

При неотриманні в зазначені строки відповіді, одержувачі замовника повідомляють замовника та розпоряджаються товаром, постаченим з порушенням умов договору, відповідно до рішення замовника.

Стаття 690 ЦК України передбачає, що якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товару, переданого продавцем, він зобов`язаний забезпечити схоронність цього товару, негайно повідомивши про це продавця.

Продавець зобов`язаний забрати (вивезти) товар, не прийнятий покупцем (одержувачем), або розпорядитися ним в розумний строк.

Якщо продавець у цей строк не розпорядиться товаром, покупець має право реалізувати товар або повернути його продавцеві.

Тобто, як умовами договорів, так і законодавством України, передбачено обов`язок покупця, у разі відмови від отримання переданого товару та прийняття його на відповідальне зберігання, негайно повідомити про це продавця.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачем вчинялись юридично значимі дії щодо повідомлення позивача про відмову від договору, чи відмову від прийняття товару, чи про прийняття товару на відповідальне зберігання.

Листами від 16.01.2023 № 286/316, від 19.01.2023 № 286/389, від 06.03.2023 № 286/1391 відповідачем повернуто документи без опрацювання лише з підстави закінчення бюджетного року.

У вказаних листах відсутні відомості про відмову відповідача від прийняття товару чи про прийняття товару на відповідальне зберігання, як на цьому наголошує відповідач та зазначає суд першої інстанції.

У судових засіданнях у апеляційній інстанції відповідач вказав, що ним після відкриття апеляційного провадження у даній справі було направлено на адресу позивача лист про прийняття спірного товару на відповідальне зберігання.

Водночас, направлення такого листа у значний проміжок часу після фактичної поставки товару не узгоджується ні з вимогами п. 5.4. договорів, ні з приписами ст. 690 ЦК України щодо негайного повідомлення про такі дії продавця товару.

Крім того, ч. 4 ст. 690 ЦК України чітко визначає, що якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу, що у даному випадку і було реалізовано позивачем шляхом пред`явлення позову про стягнення заборгованості за поставлений товар.

За положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

З цих підстав, колегія суддів дійшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на рахунок позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 6 969 829, 88 грн., яка утворилась через неоплату Міністерством оборони України поставленого товару, що був прийнятий одержувачами відповідача у порядок та спосіб, який передбачений умовами договорів.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 910/5174/23 - скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 910/5174/23 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 910/5174/23 скасувати, ухваливши нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КСМ-Трейд" (04071, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд. 15-А; ідентифікаційний код 37333587) 6 969 829,88 грн. заборгованості, 104 547,45 грн. судового збору за подачу позову та 156 821,18 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/5174/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 30.11.2023

Головуючий суддя М.А. Барсук

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко