СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Харків Справа № 905/933/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,

за участю представників учасників справи:

прокурор: Комісар О.О., службове посвідчення №072864 від 01.03.2023;

від позивачів: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися;

розглянувши апеляційну скаргу першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури, м.Маріуполь, Донецька область (вх.№1799 Д/2),

на рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 (повний текст складено 04.08.2023) у справі №905/933/22 (суддя Харакоз К.С.),

за позовом першого заступника керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області, м. Волноваха, Донецька область, в інтересах держави в особі позивачів:

1) Управління освіти Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області, смт Велика Новосілка, Волноваський район, Донецька область,

2) Східного офісу Державної аудиторської служби, м.Дніпро,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Шапарного Сергія Дмитровича, смт Велика Новосілка, Волноваський район, Донецька область,

про визнання недійсною додаткової угоди, стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року перший заступник керівника Волноваської окружної прокуратури Донецької області звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом в інтересах позивачів: Управління освіти Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області та Східного офісу Державної аудиторської служби до відповідача Фізичної особи-підприємця Шапарного Сергія Дмитровича, в якому просив визнати недійсною додаткову угоду №1 від 14.02.2022 до договору №2 від 06.01.2022, укладеного між Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради та ФОП Шапарним С.Д. за закупівлею ID: UA-2021-12-22-017421-с, а також стягнути з ФОП Шапарного С.Д. на користь Управління освіти Великоновосілківської селищної ради 17237,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до договору №2 від 06.01.2022 на публічну закупівлю товару (сиру) між Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради та ФОП Шапарним С.Д. укладено додаткову угоду №1 від 14.02.2022, якою збільшено ціну за одиницю товару і зменшено кількість товару, що суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". За твердженням прокурора, оскільки сторонами не підтверджено підвищення ціни товару, додаткова угода підлягає визнанню недійсною, а витрачені кошти місцевого бюджету підлягають поверненню.

Крім того, з листа Управління освіти Великоновосілківської селищної ради №222 від 28.09.2022 вбачається, що заклади освіти Управління працювали до 24.02.2022. З огляду на викладене прокурор вважає, що поставка продуктів харчування за договором відповідачем не здійснювалась, а тому в Управління освіти Великоновосілківської селищної ради не було законних підстав для перерахування коштів ФОП Шапарному С.Д. на виконання вказаної угоди. Відтак, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, підлягає поверненню до місцевого бюджету вся сума коштів перерахованих Управлінням освіти ФОП Шапарному С.Д. за договором у розмірі 17237,00грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі №905/933/22 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду №1 від 14.02.2022 до договору №2 від 06.01.2022, укладену між Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області та ФОП Шапарним С.Д. за закупівлею ID: UA-2021-12-22-017421-c.

Стягнуто з ФОП Шапарного С.Д. на користь Управління освіти Великоновосілківської селищної ради 3110,03грн, перерахування яких здійснити на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 .

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, перший заступник керівника Донецької обласної прокуратури звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі № 905/933/22 в частині відмови у стягненні 14126,97грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Апеляційна скарга прокурора обґрунтована тим, що рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм процесуального права та при невідповідності висновків, викладених в ньому обставинам справи.

Прокурор посилається не врахування господарським судом першої інстанції його доводів та доказів, якими підтверджується відсутність факту здійснення відповідачем поставок товару за спірною закупівлею.

Так, за твердженням скаржника, відповідно до п. 2.1. договору постачальник разом із накладною повинен передати покупцю документальне підтвердження походження, якості та безпеки продуктів харчування, при цьому, за умовами п. 5.4. договору дата та обсяги поставки визначаються в заявці покупця та згідно затвердженого рафіку. Графіки та маршрути постачання складаються та затверджуються в розрізі кожного навчального закладу.

Однак, як вказує прокурор, у даному випадку матеріали справи не містять та відповідачем не надано заявок покупця та документів щодо якості товару, що передбачені умовами договору, у зв`язку з цим самі лише копії накладних за відсутності інших документів не можуть підтверджувати обґрунтованість здійснення Управлінням освіти оплати товару, який фактично не поставлявся відповідачем.

Також прокурор посилається на лист Управління освіти Великоновосілківської селищної ради №222 від 28.09.2022, яким Управління освіти (покупець) повідомило, що підзвітні йому заклади освіти працювали до 24.02.2022, а поставки продуктів харчування після 24.02.2022 до навчальних закладів не здійснювались. За твердженням прокурора, вказаний лист свідчить про те, що відповідач (продавець) не здійснював поставку товару за відповідною закупівлею по договору №2 від 06.01.2022, в наслідок чого у Управління освіти не було законних підстав для перерахування коштів ФОП Шапарному С.Д. на виконання вказаної угоди.

Прокурор доводить суду, що наданими до матеріалів справи доказами підтверджується відсутність здійсненого 16.03.2022 постачання продуктів харчування ФОП Шапарним С.Д. за накладними №7 та №12, а відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано доводи прокурора та належним чином не підтверджено поставку товару.

Враховуючи вказані обставини, а також взявши до уваги положення ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, прокурор вважає, що підлягає поверненню до місцевого бюджету вся сума, перерахована Управлінням освіти ФОП Шапарному С.Д. за договором про закупівлю №2 від 06.01.2022 в розмірі 17237,00грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

Апеляційна скарга залишалася судом без руху та після усунення апелянтом виявлених судом недоліків ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2023, окрім іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі №905/933/22; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; призначено розгляд справи на 08.11.2023 об 11:00 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/933/22 до 20.11.2023 до 11:00 год.

17.11.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення заступника керівника Донецької обласної прокуратури, в яких останнім повідомлено про наявність та зміст правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.11.2023 у подібній справі №905/993/22.

До початку розгляду справи по суті позивачі та відповідач не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не направили його до апеляційного суду.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 20.11.2023 приймав участь прокурор відділу Харківської обласної прокуратури, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив суд її задовольнити, оскаржуване рішення в частині відмови у стягненні 14126,97грн - скасувати, ухваливши в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.

Уповноважені представники позивачів та відповідача у судове засідання 20.11.2023 не з`явились; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги всі стороним повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників вказаних учасників справи, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до ч. 2 наведеної статті суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.01.2022 Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області було оприлюднено оголошення про проведення спрощеної/допорогової закупівлі 650 кг сиру твердого та 1450 кг сиру кисломолочного (ДК 021:2015: 15540000-5 - Сирні продукти) (ID: UA-2021-12-22-017421-c).

Очікувана вартість закупівлі 199900,00грн.

Місце поставки товарів або місце виконання робіт чи надання послуг - 24 заклади освіти.

Строк поставки товарів, виконання робіт чи надання послуг - 31.12.2022. Умови оплати товару післяоплата.

Джерело фінансування закупівлі місцевий бюджет.

За результатами проведеної закупівлі 06.01.2022 прийнято рішення про визначення переможцем торгів ФОП Шапарного С.Д. та намір укласти з ним договір про закупівлю.

06.01.2022 між Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради (замовник) та ФОП Шапарним С.Д. (постачальник) укладено договір №2, за умовами якого постачальник зобов`язався у 2022 році поставити замовнику сир твердий 650 кг за ціною 166,50грн за 1 кг та сир кисломолочний 1450 кг за ціною 49,44грн за 1 кг, загальною вартістю 179913,00грн, а замовник прийняти та оплатити товар (п. 1.1 договору та специфікація).

Найменування товару, його асортимент, номенклатура, одиниця виміру товару та його загальна кількість зазначені в специфікації до договору, яка є невід`ємною частиною договору (п.1.2 договору).

Ціна договору становить 179913,00грн (п. 3.1 договору).

Розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем товарів після пред`явлення постачальником відповідної накладної протягом 30 календарних днів з дати отримання товару. Усі розрахунки проводяться у безготівковому вигляді за формою платіжного доручення (п. 4.1, 4.2 договору).

Датою поставки товару вважається день передачі товару постачальником покупцю за накладною в місці призначення. Накладна оформлюється в двох примірниках постачальником. Одна накладна залишається в закладі, інша з підписом того, хто прийняв товар, надається постачальнику (п. 5.3 договору).

Дата та обсяги поставки визначаються по заявці покупця та згідно затвердженого графіку. Графіки та маршрути постачання складаються та затверджуються в розрізі кожного навчального закладу. Уразі виникнення нагальної потреби, сторони можуть брати на себе зобов`язання здійснювати постачання товару за межами графіку (п. 5.4 договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1 договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2022 (п.10.1 договору).

Договір та специфікація підписані уповноваженою особою Управління освіти Великоновосілківської селищної ради та ФОП Шапарним С.Д., скріплені печатками сторін.

Згідно зі специфікацією до договору постачальник має поставити замовнику сир твердий у кількості 650 кг за ціною 166,50грн, всього на суму 108225,00грн; та сир кисломолочний у кількості 1450 кг за ціною 49,44грн, всього на суму 71688,00грн.

14.02.2022 між Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради та ФОП Шапарним С.Д. укладено додаткову угоду №1 до договору № 2, згідно пункту 1 якої, керуючись п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару: сир твердий за ціною 183,00грн та сир кисломолочний за ціною 54,20грн, не більше ніж на 10 відсотків, у зв`язку із коливанням ціни такого товару на ринку, та без збільшення загальної вартості договору.

Згідно зі специфікацією №2 до договору №2 постачальник має поставити замовнику сир твердий 576,98 кг за ціною 183,00грн та сир кисломолочний 1155 кг за ціною 54,20грн.

Додаткова угода №1 від 14.02.2022 до договору №2 та специфікація №2 підписані уповноваженою особою Управління освіти та ФОП Шапарним С.Д., скріплені печатками сторін.

Прокурор вважає, що внаслідок укладання додаткової угоди №1 до договору №2 від 06.01.2022 відбулося подорожчання товару на загальну суму 14994,17грн. Вказана сума розрахована, як різниця сум за додатковою угодою №1 від 14.02.2022 та договором № 2 від 06.01.2022 з урахуванням вартості за одиницю товару, а саме:

Кількість продуктів харчування в результаті укладання додаткової угоди було зменшено і складає: сиру твердого 576,98 кг, сиру кисломолочного 1150,0 кг.

Розрахунок вартості цих продуктів за цінами договору №2 від 06.01.2022 складає: 576,98*166,50 +1150,0*49,44 = 152923,17 грн.

Вартість за додатковою угодою складає 167917,34 грн.

Прокурор розраховує різницю наступним чином: 167917,34грн - 152923,17грн = 14994,17грн - сума подорожчання продуктів харчування внаслідок укладання спірної додаткової угоди.

За доводами прокурора, замовник Управління освіти Великоновосілківської селищної ради, в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", 14.02.2022 уклав з ФОП Шапарним С.Д. додаткову угоду №1 до договору № 2 від 06.01.2022, що призвело до зайвого витрачання коштів місцевого бюджету на загальну суму 14994,17грн, чим порушено принципи здійснення публічних закупівель, передбачені ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі"

Відповідно до даних єдиного веб-порталу використання публічних коштів spending.gov.ua за закупівлею UA-2021-12-22-017421-c проведено 2 транзакції 17.03.2022 на загальну суму 17237,00грн.

Розрахунки проводились з рахунку Управління освіти Великоновосілківської селищної ради, відкритого в Управлінні Держказначейської служби України у Великоновосілківському районі UA 0137810 по КПКВ 0611010, а саме:

- №231156376 від 16.03.2022, номер розрахункового документу 433, 7260,00 грн, рахунок UA0137810;

- №230702918 від 16.03.2022, номер розрахункового документу 434, 9977,00 грн, рахунок НОМЕР_1 .

28.09.2022 Управління освіти Великоновосілківської селищної ради надало прокурору (на запит від 07.09.2022) копії наявних документів (за період з 24.02.2022) з програми бухгалтерського обліку "АІС "Місцеві бюджети рівня розпорядника бюджетних коштів" та взаємодії із казначейством СДО "Клієнт казначейства - Казначейство", з яких вбачається, що Управління освіти Великоновосілківської селищної ради отримало від ФОП Шапарного С.Д. товар за договором № 2 по наступними видатковими документами:

- за накладною №7 від 16.03.2022 Управління освіти за договором №2 отримало від ФОП Шапарного С.Д. сир твердий у кількості 24,309 кг за ціною 183,00грн за одиницю на суму 4448,60грн, сир кисломолочний у кількості 102 кг за ціною 54,20грн за одиницю на суму 5528,40грн, всього на суму 9977,00грн.

- за накладною №12 від 16.03.2022 Управління освіти Великоновосілківської селищної ради за договором №2 отримало від ФОП Шапарного С.Д. сир твердий у кількості 30,250 кг за ціною 240,00грн за одиницю на суму 7260,00грн;

З суми фактичної оплати товару у розмірі 17237,00грн, прокурор обрахував суму зайво сплачених внаслідок укладання спірної додаткової угоди коштів, що підлягають поверненню до місцевого бюджету у разі визнання додаткової угоди недійсною з підстав зазначених вище.

Проведена оплата за договором складає 109,90% (100% за основним договором + 9,9% - відсоток подорожчання внаслідок укладання додаткової угоди) у порівнянні з сумою, яку було б сплачено за основним договором, для розрахунку різниці між сплаченою сумою за цінами додаткової угоди і сумою, яку б належало сплатити за первинною угодою, а саме:

17237,00грн : 109,90% * 100% = 15684,25грн - було б сплачено за цінами договору № 2 від 06.01.2022;

17237,00грн - 15684,25грн = 1552,75грн.

За поясненнями прокурора, у разі визнання недійсності додаткової угоди ФОП Шапарний С.Д. зобов`язаний повернути Управлінню освіти Великоновосілківської селищної ради 1552,75грн, тобто те, що він незаконно одержав у зв`язку з укладанням спірної додаткової угоди.

На підтвердження обґрунтованості неможливості виконання умов договору поставки ФОП Шапарний С.Д. надав копію листа ТОВ "С-Транс" №б/н від 14.01.2022, який не має адресата. Цим листом Товариство інформує покупців про підвищення цін на готову продукцію його виробництва.

Разом з цим прокурор зазначив, що відповідно до листа Управління освіти №222 від 28.09.2022 заклади освіти, підзвітні Управлінню, працювали до 24.02.2022, а документи щодо поставок ФОП Шапарним С.Д. та оплати продуктів за договором Управління освіти не може надати у зв`язку проведенням бойових дій на території громади.

З огляду на викладене прокурор вважає, що поставка продуктів харчування за договором №2 від 06.01.2022 відповідачем не здійснювалась, а тому в Управління освіти не було законних підстав для перерахування коштів ФОП Шапарному С.Д. на виконання вказаної угоди. Тому, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 670 ЦК України, підлягає поверненню до місцевого бюджету вся сума коштів перерахованих Управлінням освіти ФОП Шапарному С.Д. за договором №2 від 06.01.2022 у розмірі 17237,00 грн.

Вважаючи порушеним право Управління освіти Великоновосілківської селищної ради та Східного офісу Державної аудиторської служби, діючи в інтересах держави, керуючись приписами ст. 207 ГК України, ст.ст. 215, 216, 655, 669, 670 ЦК України, прокурор звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом про: визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 14.02.2022 до договору № 2 від 06.01.2022, укладену Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області та ФОП Шапарним С.Д. за закупівлею ID: UA-2021-12-22-017421-c; стягнення з ФОП Шапарного С.Д. на користь Управління освіти Великоновосілківської селищної ради 17237,00 грн.

Щодо наявності підстав для представництва прокурором інтересів позивачів суді судовою колегією з`ясовано, що Волноваською окружною прокуратурою листом 07.09.2022 за № 51/1-622 вих-22 повідомлено Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про необхідність захисту інтересів держави щодо вказаної закупівлі.

Листом №040531-17/1684-2022 від 13.09.2022 Держаудитслужба повідомила, що у даному випадку замовником здійснено спрощену закупівлю, що не є конкурентною процедурою закупівлі в розумінні Закону та, відповідно, не підпадає під дію ст. 8 Закону №922. Враховуючи вищевикладене, підстави для проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-12-22-017421-c - відсутні. Оскільки замовник знаходиться у населеному пункті, який наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року №75 включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) - проведення інших заходів державного фінансового контролю у даного замовника на даний час не є можливим.

Волноваською окружною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" листом 07.09.2022 за № 51/1-624 вих-22 повідомлено Управління освіти про порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" при укладанні додаткової угоди до договору та про наявні підстави для захисту інтересів держави в цьому випадку.

Листом від 28.09.2022 №222 Управління освіти повідомлено Волноваську окружну прокуратуру про відсутність можливості надавати пояснення та документи щодо здійсненої закупівлі та виконання укладеного договору. Зазначено, що за закупівлею UA-2021-12-22-017421-c фінансування передбачено за рахунок власних коштів (спеціальний фонд). Позицію щодо викладених прокуратурою порушень вимог законодавства не викладено.

Управлінням освіти будь-які заходи щодо захисту інтересів держави не прийнято.

Прокурор посилається на те, що Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради у порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" укладено додаткову угоду № 1 від 14.02.2022 за договором закупівлі №2 від 06.01.2022, що може призвести до зайвого витрачання коштів місцевого бюджету, а також те, що Управлінням освіти безпідставно здійснено перерахування коштів з місцевого бюджету за угодою закупівлі, враховуючи строк дії договору до 31.12.2022, а також бездіяльність компетентних суб`єктів, інтереси держави вимагають негайного захисту, що свідчить про наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Як вже зазначалося, за результатами розгляду позовних вимог Господарським судом Донецької області 25.07.2023 ухвалено оскаржуване рішення у справі №905/933/22, яким позовні вимоги задоволено частково.

Визнано недійсною додаткову угоду №1 від 14.02.2022 до договору №2 від 06.01.2022, укладену між Управлінням освіти Великоновосілківської селищної ради Волноваського району Донецької області та ФОП Шапарним С.Д. за закупівлею ID: UA-2021-12-22-017421-c.

Стягнуто з ФОП Шапарного С.Д. на користь Управління освіти Великоновосілківської селищної ради 3110,03грн, перерахування якого увхалено здійснити на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 .

У задоволенні решти позову щодо стягнення 14126,97грн відмовлено.

Приймаючи вказане рішення, господарський суд першої інстанції виходив з наступного:

- суд дійшов висновків про недійсність додаткової угоди №1 від 14.02.2022. зважаючи на порушення ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" при її укладанні, а також враховуючи те, що ФОП Шапарний С.Д. не довів належними доказами факт підвищення виробниками ціни на сир твердий та кисломолочний на ринку регіону; в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ТОВ "С-Торг" (код ЄДРПОУ 2546669) є єдиним виробником такої молочної продукції; ні оголошення про проведенні відкритих торгів про закупівлю UA-2021-12-22-017421-c, ні договір №2 не містять умови про постачання замовнику товару тільки виробництва ТОВ "С-Торг"; ФОП Шапарний С.Д. не надав належних доказів та не довів, що підвищення цін на ринку зумовило неможливість виконання договору №2 по запропонованій замовнику на тендері ціні; відповідач не навів причин, через які не мав можливості придбати товар у іншого виробника, внаслідок чого виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним;

- враховуючи те, що Управління освіти сплатило ФОП Шапарному С.Д. грошові кошти у сумі 17237,00грн, але недоотримало 15,763 кг сиру твердого на суму 2624,53грн (за ціною 166,50грн за 1 кг) та 9,82 кг сиру кисломолочного на суму 485,50грн (за ціною 49,44грн за 1 кг), а отже, отримана відповідачем оплата у сумі 3110,03грн за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з ФОП Шапарного С.Д. на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України;

- відмовляючи у задоволенні позовних вимог прокурора щодо стягнення 14126,97грн, суд відзначив, що прокурором до позову надано лише лист № 222 від 28.09.2022 Управління освіти Великоновосілківської селищної ради з інформацією, що заклади освіти, підзвітні Управлінню освіти, працювали до 24.02.2022; проте, не долучено жодного іншого доказу, який би свідчив що ФОП Шапарний С.Д. 16.03.2022 не поставляв до підзвітних Управлінню закладів товар, вказаний у видаткових накладних №7 та №12, а також не підтверджено те, що товар не отримувався уповноваженими особами цих закладів, а видаткові накладні є завідомо неправдивими офіційними документами;

- з урахуванням стандарту доказування "вірогідності доказів" господарський суд вказав, що факти поставки сиру твердого та сиру кисломолочного до закладів Управління освіти 16.03.2022 за накладними №7 та №12 скоріше були (мали місце), аніж не були.

З матеріалів апеляційної скарги вбачається, що рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі №905/933/22 оскаржується прокурором лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 14126,97грн з підстав неврахування місцевим судом того, що наданими до матеріалів справи доказами не підтверджується факт поставки товару за видатковими накладними №7 та №12 від 16.03.2022.

У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції, керуючись положеннями ч. 1 ст. 269 ГПК України, переглядає оскаржуване рішення місцевого суду лише в оскаржувані частині.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 14126,97грн з огляду на таке.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України). За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (надалі ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату. Однак усі вони (права та обов`язки) не можуть охоплюватися предметом договору, оскільки можуть стосуватися як різноманітних умов договору, так і бути наслідком укладення договору, який є підставою їх виникнення. При цьому значення предмета договору може набувати основна дія (дії), що вчинятиметься сторонами і забезпечить досягнення мети договору.

Правова природа договору визначається з огляду на його зміст (а не назву договору). З`ясовуючи зміст правовідносин сторін договору, суди мають виходити з умов договору, його буквального та логічного змісту, з намірів сторін саме того договору, з приводу якого виник спір, а також із того, що сторони правовідносин мають діяти добросовісно. Близька за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 19.06.2019 у справі №923/496/18, від 12.08.2021 у справі №910/7914/20, від 21.10.2021 у справі №908/3027/20.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

За приписами ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №355/385/17 зазначено, що тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

Отже, розглядаючи спір, господарський суд перш за все має встановити правову природу договору, з урахуванням якої визначити зміст спірних правовідносин, їх нормативне регулювання з наступним встановленням обсягу прав та обов`язків, моменту виникнення зобов`язання.

Як вже зазначалося, за результатами проведеної публічної закупівлі між Управлінням освіти та ФОП Шапарним С.Д. укладено договір №2 від 06.01.2022, який, у свою чергу, за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст. 712 ЦК України та ст.ст. 264-271 ГК України. У частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України)

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Договір купівлі продажу крім основного зобов`язання продавця передати у власність товар, а покупця - оплатити його, може передбачати низку додаткових зобов`язань, встановлювати певну послідовність вчинення дій продавцем та покупцем.

Виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 538 ЦК України).

Правилами зустрічного виконання зобов`язання, встановленими ст. 538 ЦК України, передбачено одночасне виконання кожною із сторін свого обов`язку.

Відповідно до ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Оскільки договір поставки має двосторонній характер, тобто певні обов`язки покладаються як на одну, так і на іншу сторону, то у такому зобов`язанні кожна із сторін одночасно є боржником, та кредитором. З точки зору виконання такі зобов`язання є зустрічними, оскільки виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого обов`язку. Виконання зустрічних зобов`язань передбачає виконання кожною із сторін свого обов`язку у порядку, встановленому в даному випадку договором поставки. Якщо ж одна із сторін зобов`язання не виконує свого обов`язку у порядку і строки, встановлені договором, то відповідно друга сторона має право або зупинити виконання свого обов`язку, або відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Із змісту позовної заяви вбачається, що в обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що поставка товару згідно з умовами договору №2 від 06.01.2022 мала бути здійснена виключно в асортименті та в обсязі, зазначених в заявці замовника (Управління освіти). Тобто, прокурор вказує, що поставка товару могла відбутись лише за попереднім замовленням замовника такого товару у відповідній кількості та асортименті постачальнику.

Перший позивач - Управління освіти Великоновосілківської селищної ради, у свою чергу, факт отримання товару від відповідача не визнає та заперечує. Листом №222 від 28.09.2022 Управління освіти повідомило прокуратуру, що заклади освіти Управління працювали до 24.02.2022. Після 24.02.2022 заклади освіти Великоновосілківської селищної ради свою освітню діяльність не проводило, постачання продуктів харчування після 24.02.2022 до освітніх закладів не здійснювалося.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог прокуратури у спірній частині щодо стягнення 14126,97грн, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт поставки ФОП Шапарним С.Д. сиру до освітніх закладів Управління освіти Великоновосілківської селищної ради 16.03.2022 за накладними №7 та №12 скоріше були (мали місце), аніж не були.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи, заявлені прокурором до стягнення 17237,00грн є грошовими коштами, сплаченими Управлінням освіти відповідачу у зв`язку із поставкою товару за видатковими накладними №7 та №12 від 16.03.2022, який (товар), на думку прокурора, фактично не був поставлений покупцю.

При цьому прокурором зазначено, що поставка продуктів харчування за договором до закладів освіти після 24.02.2022 не здійснювалась, що підтверджується листом Управління освіти №222 від 28.09.2022 та іншими доказами, а тому у Управління освіти не було законних підстав для перерахування коштів ФОП Шапарному С.Д. на виконання вказаної угоди.

Зі змісту наданих видаткових накладних №7 та №12 від 16.03.2022 судом апеляційної інстанції встановлено наявність певних недоліків та неточностей (дефектів) щодо вимог до оформлення первинних документів, зокрема у цих накладних отримувачем товару визначено не конкретно визначені навчальні заклади, як це передбачено розділом V "Поставка товару" договору та додатком №2 до цього договору, а саме Управління освіти, також в графі "Одержав" не вказано посаду та прізвище особи, яка підписувала згадані накладні.

У цьому зв`язку, суд зауважує, що визначальною ознакою господарської операції у розумінні ст.ст. 1, 3, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, при розгляді справи слід дослідити, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару, обставини здійснення перевезення товару поставленого за видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності позивача/відповідача тощо (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18).

Таким чином у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Для з`ясування правової природи як господарської операції (спірної поставки), так і договору (укладенням якого опосередковувалося виконання цієї операції) необхідно вичерпно дослідити фактичні права та обов`язки сторін у процесі виконання операції, фактичний результат, до якого прагнули учасники такої операції, та оцінити зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від д 05.12.2018 у справі №915/878/16).

Оцінюючи надані до матеріалів справи видаткові накладні №7 та №12 від 16.03.2022 як докази на підтвердження вчинення реальних дій щодо поставки ФОП Шапарним С.Д. Управлінню освіти харчових продуктів (сиру) на виконання договору, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Як доказ видаткова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №916/922/19).

Суд зазначає, що відповідно до п. 5.2 договору місце поставки (передачі) товару визначається згідно додатку №2 до цього договору, в якому наведено перелік з 24 закладів освіти та адреси для здійснення відповідачем адресної поставки замовленого позивачем товару.

У пункті 5.3 договору сторони визначили, що датою поставки вважається день передачі товару постачальником покупцю за накладною в місці призначення. Накладна оформлюється в двох примірниках постачальником. Одна накладна залишається в закладі, інша з підписом того, хто прийняв товар, надається постачальнику.

Разом з цим, за умовами п. 5.4 договору дата та обсяги поставки визначаються по заявці покупця та згідно затвердженого графіку. Графіки та маршрути постачання складаються та затверджуються в розрізі кожного навчального закладу. У разі виникнення нагальної потреби, сторони можуть брати на себе зобов`язання здійснювати постачання товару за межами графіку.

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору №2 від 06.01.2022 в контексті специфіки зустрічного виконання зобов`язання, де виконання свого обов`язку однією із сторін обумовлюється виконанням другою стороною свого зустрічного обов`язку, судовою колегією апеляційного господарського суду встановлено наступний алгоритм дій покупця (замовника) та продавця (постачальника) у спірних правовідносинах, враховуючи вищенаведені умови договору, а саме:

- першочергово замовник надсилає постачальнику заявку, в якій визначається графік поставок та конкретний навчальний(-ні) заклад(-и) освіти, визначений у додатку № 2 до цього договору;

- тобто, здійсненню відповідачем поставки товару передує письмове звернення Управління освіти, шляхом направлення відповідної заявки на поставку товару;

- оскільки сторони у договорі не погодили чіткого строку (графіку) поставки товару, то обов`язок відповідача поставити замовлений позивачем товар виникає або у конкретну визначену у заявці дату, або у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги (ч. 2 ст. 530 ЦК України);

- лише після цього постачальник здійснює адресну поставку замовленого позивачем товару до місця призначення (конкретно визначеного навчального закладу), де оформлюється видаткова накладна за підписом того, хто прийняв товар.

У той же час, відповідачем не було надано та в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту отримання ФОП Шапарним С.Д від Управління освіти оформленої в порядку п. 5.4. договору заявки на постачання відповідної партії товару до закладів освіти, перелік яких визначено у додатку №2 до цього договору.

Враховуючи те, що за умовами договору не передбачено виникнення у постачальника зобов`язань з поставки товару за відсутності відповідної заявки замовника, наявність якої судом не встановлено, колегія суддів зазначає, що відповідач не виконав зустрічного зобов`язання у розумінні ст. 538 ЦК України з поставки такого товару та, відповідно, ФОП Шапарний С.Д. не мав правових підстав виконання свого обов`язку з поставки товару.

Проте, окрім самого лише посилання оформлення видаткових накладних №7 та №12 від 16.03.2022, які складені з порушенням умов договору, та втрату вищевказаних первинних документів у зв`язку з проведенням бойових дій на території смт Велика Новосілка, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження обставин поставки товару Управлінню освіти за спірними видатковими накладними, зокрема доказів, попереднього замовлення (направлення заявки) покупцем товару та узгодження такого замовлення (заявки) постачальником.

Однак, відповідачем не підтверджено того, що саме передувало поставці товару (сиру) продавцем та послідовність своїх дій, які б у повній мірі відповідали умовам договору, ураховуючи приписи розділу V "Поставка товару" договору.

Судова колегія зазначає, що за відсутності вищевказаного замовлення (заявки), відповідач мав право або зупинити виконання зобов`язань, або відмовитися від поставки товару.

Колегія суддів також враховує, що Управління освіти Великоновосілківської селищної ради своїм листом №222 від 28.09.2022 повідомило, що заклади освіти, підзвітні Управлінню, працювали лише до 24.02.2022.

Тобто, заклади освіти Управління освіти, у тому числі перелік яких зазначено у додатку №2 до договору, після початку повномасштабного вторгнення агресора на територію України, а саме після 24.02.2022, свою діяльність не здійснювали.

У той же час, умовами укладеного між сторонами договору №2 від 06.01.2022 передбачено адресну поставку відповідачем продуктів харчування саме до конкретно визначених у додатку №2 до договору начальних закладів, а не до Управління освіти.

Згідно з ч.1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

За змістом вказаної норми, місцем виконання зобов`язання є те місце, в якому боржник повинен виконати свій обов`язок (передати кредитору річ, результати робіт, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор повинен прийняти належне виконання. За загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами в договорі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у п. 5.2 договору сторони чітко визначили місце поставки (передачі) товару, а саме згідно додатку №2 до цього договору, в якому наведено перелік з 24 закладів освіти та адреси для здійснення відповідачем адресної поставки замовленого позивачем товару.

Однак, із змісту наявних у справі видаткових накладних №7 та №12 від 16.03.2022 вбачається, що отримувачем товару є Управління освіти (без зазначення чіткої адреси), а не один чи декілька з 24 закладів освіти за адресою доставки, як це передбачено сторонами в додатку №2 до цього договору.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ФОП Шапарний С.Д. здійснював поставку продуктів харчування саме до навчальних освіти, що також свідчить про невідповідність таких первинних документів (накладних) умовам п. 5.2 договору та спростовує факт здійснення відповідачем поставки саме до навчальних закладів, підзвітних Управлінню освіти.

Суд також приймає до уваги факт повномасштабного вторгнення на територію України 24.02.2022, запровадження на всій території України воєнного стану з 24.02.2022, факт припинення діяльності усіх навчальних закладів Управління освіти після 24.02.2022 та загальновідомий факт значної окупації території Волноваського району Донецької області та проведення бойових дій на території громади.

Враховуючи вищенаведене, зокрема відсутність належних доказів на підтвердження замовлення (заявки) покупця товару та неможливість встановлення судом того, в які саме освітні заклади здійснювалась поставка товару, ураховуючи положення спірного договору щодо місця виконання договору, а також взявши до уваги час здійснення поставки товару згідно з видатковими накладними №7 та №12 16.03.2022, коли підзвітні Управлінню освіти навчальні заклади не працювали, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що наявні у справі видаткові накладні не можуть належним чином підтвердити реальність поставки відповідачем такого товару.

Крім того, оцінюючи видаткові накладні у сукупності з іншими доказами у справі слід враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії постачальника щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Відповідно до п. 201.7 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 названого Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Однак, у даному випадку відповідачем не надано будь-яких доказів на підтвердження належного оформлення господарської операції з поставки товару за видатковими накладними №7 та №12 від 16.03.2022 та як наслідок складання податкової накладної та її реєстрація.

Крім того, суд враховує, що за вимогами ч.ч. 1, 4 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 677 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, на який встановлено строк придатності, з таким розрахунком, щоб він міг бути використаний за призначенням до спливу цього строку.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник повинен передати (поставити) покупцеві товар, якість якого відповідає умовам Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997р. №771/97-ВР (зі змінами), державних стандартів, технічних регламентів, інших нормативно-правових актів. Разом із накладною постачальник повинен надати покупцеві документальне підтвердження походження, якості та безпеки продуктів харчування. У випадку виявлення продуктів харчування неналежної якості або недостачі, покупець зобов`язаний повідомити про це постачальника терміново.

Документи, які засвідчують якість товару, встановленого законодавством зразка, відповідно до специфікації товару, повинні надаватися постачальником на кожну партію товару, в кожний навчальний заклад окремо (п. 2.2. договору).

Разом з цим, згідно п. 2.5. договору постачальник гарантує якість товарів, що поставляються в навчальні заклади відповідно до державних стандартів, технічних регламентів. Гарантія якості товарів діє протягом строку, встановленого виробником товарів та вказаного на упаковці товарів. Гарантії постачальника щодо якості не розповсюджується на випадки недодержання покупцем правил зберігання товарів. Можливе також покращення якості товарів за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постачальник за договором ФОП Шапарний С.Д. не є виробником спірної продукції (сиру), оскільки останній посилається на лист б/н від 14.01.2022 виробника/постачальника такої продукції ТОВ "С-Транс", а відтак поставка товару мала здійснюватись із залученням відповідного контрагента/контрагентів відповідача.

Разом з тим, матеріали справи не містять ані документів походження/виробника спірного товару (сиру), ані сертифікатів якості такого продукту, квитанцій/чеків, тощо на закупівлю сиру відповідачем у ТОВ "С-Транс", з яких можливо було би достовірно встановити вчинення дій ФОП Шапарним С.Д. з придбання сиру з метою подальшої реалізації даної продукції Управлінню освіти за спірним договором, як і не містять матеріали справи доказів оприбуткування вказаного товару на баланс відповідача.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що контрагент відповідача ТОВ "С-Транс", який є постачальником/виробником спірного товару, знаходиться та зареєстрований за адресою: Харківська обл., м. Зміїв, Таранівське шосе, 5.

У той же час, відповідачем не надано до матеріалів справи ані товарно-транспортних накладних щодо перевезення товару зазначеним підприємством, ані будь-яких інших доказів на підтвердження транспортування такого товару ФОП Шапарним С.Д. власними засобами (квитанції/чеків щодо замовлення транспорту, понесених витрат на пальне, доставку, погрузку/вигризку тощо).

Колегія суддів вважає, що хоча наведені вище обставини безпосередньо не входять до предмету доказування у спірних правовідносинах, водночас з урахуванням обставин цієї конкретної справи зазначені обставини опосередковано вказують на нереальність здійснення відповідачем господарської операції з поставки товару.

Щодо доводів відповідача про те, останній обмежений у можливості надати докази на підтвердження своїх заперечень через проведення бойових дій у смт Велика Новосілка, а також те, що у спірному випадку тягар доказування відповідних обставин покладено саме на прокурора та позивача, колегія суддів зазначає таке.

Суд вважає необхідним звернути увагу відповідача на те, що оскільки у даному випадку прокурор має сумніви щодо дійсності первинних документів та позивач взагалі заперечує факт поставки товару, що останні підтвердили відповідними доказами, зокрема листом Управління освіти №222 від 28.09.2022 тощо, а відповідач, у свою чергу, наполягає на реальності здійснення відповідної господарської операції, то в силу положень ст.ст. 13, 74, 80, 81 ГПК України саме на ФОП Шапарного С.Д. покладений обов`язок доведення таких власних заперечень.

Разом з цим, колегія суддів констатує, що відповідач не був позбавлений права надати у суді першої інстанції власні докази на підтвердження правомірності та дійсності поставки спірного товару за договором, що, у свою чергу, входить до перемету доказування у даній справі.

Зокрема, відповідач не був обмежений у можливості надати власні докази з будь-яких електронних ресурсів, зокрема оформлення та реєстрації податкових накладних на таку господарську операцію, банківських виписок про перерахування грошових коштів своєму контрагенту - виробнику/постачальнику товару, оплату послуг транспортування/доставки товару до навчальних закладів, документів щодо походження такого товару та/або сертифікатів якості такого продукту, оприбуткування відповідачем такого товару на баланс та списання з баласну контрагента тощо, які (власні докази) прямо або опосередковано могли б підтвердили реальність здійснення господарської операції та спростували доводи прокурора та позивача.

Однак, відповідач ані в процесі розгляду справи в суді першої, ані суду апеляційної інстанції таких доказів не надав, відтак не спростував доводи прокурора щодо відсутності фактичного здійснення поставки товару.

Доводи відповідача на те, що оформлення вищевказаних видаткових накладних є достатнім підтвердженням проведеної поставки товарів, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки вказаний доказ, з урахуванням заперечення позивача щодо поставки товару, у даному випадку суд оцінює у комплексі з іншими доказами, зокрема листом Управління освіти №222 від 28.09.2022 про відсутність поставок після 24.02.2022, відсутності заявок Управління освіти як підстава (передумова) для здійснення поставки до конкретних навчальних закладів, графіків постачання тощо, а також інших доказів, які опосередковано вказують на нереальність здійснення відповідачем господарської операції з поставки товару.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" на відміну від стандарту "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, необхідним є надати саме ту кількість доказів, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічний підхід до стандарту доказування "вірогідність доказів" висловлено Верховним Судом у постановах від 29.01.2021 у справі № 922/51/20, від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що керуючись принципом вірогідності доказів, прокурор не довів наведених у позовній заяві обставин не отримання Управлінням освіти від ФОП Шапарного С.Д. товару на загальну суму 17237,00грн на підставі видаткових накладних №7 від 16.03.2022 на суму 9977,00грн та №12 від 16.03.2022 на суму 7260,00грн..

Апеляційний господарський суд вважає, що надані прокурором та позивачем докази на підтвердження своїх вимог щодо відсутності постачання 16.03.2022 продуктів харчування ФОП Шапарним С.Д. за договором №2 від 06.01.2022 є більш вірогідними, ніж докази, на які посилається відповідач на їх спростування. Відповідачем у встановленому законом порядку не спростовано належними та достатніми доказами нереальності господарської операції та відсутності фактичного проведення поставки продуктів за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України "Купівля-продаж".

Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Таким чином, оскільки відповідачем було отримано від Управління освіти грошові кошти в сумі 17237,00грн, які становлять вартість непоставленого товару на виконання договору №2 від 06.01.2022, а тому отримана відповідачем оплата у сумі 17237,00грн за товар, який не був поставлений відповідачем, підлягає стягненню з ФОП Шапарного С.Д. на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (ч.1 ст.275 ГПК України).

Пунктом 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, зокрема є: не з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, оскільки господарським судом першої інстанції під час розгляду справи не в повній мірі досліджено обставини справи, які мають значення для справи, що призвело до передчасного висновку про відмову у задоволенні позову прокурора у частині стягнення 14126,97грн, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційна скарга першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі №905/933/22 в частині відмови у стягненні 14126,97грн скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог прокурора в цій частині.

З огляду на те, що суд задовольняє апеляційну скаргу, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанцій покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Донецької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі №905/933/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі №905/933/22 в частині відмови у стягненні 14126,97грн скасувати, ухваливши в цій частині судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Абзац 3 резолютивної частини рішення Господарського суду Донецької області від 25.07.2023 у справі №905/933/22 викласти у наступні реакції:

"Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шапарного Сергія Дмитровича (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Управління освіти Великоновосілківської селищної ради (, юридична адреса: вул.Пушкіна, 32, смт.Велика Новосілка Волноваського району, Донецької області, 85500) 17237,00грн, перерахувавши на розрахунковий рахунок UA 0137810. "

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шапарного Сергія Дмитровича (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Донецької обласної прокуратури (, юридична адреса: вул.Університетська, 6, м.Маріуполь, Донецька область, 87500, розрахунковий рахунок UA0016251, Держказначейська служба України, отримувач Донецька обласна прокуратура) 3721,50грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 30.11.2023.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов