ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023м. ДніпроСправа № 904/4866/23

За позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНТЬЄ"

про стягнення боргу за договором поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 14 983,15 грн. - основного боргу, 192,29 грн. - пені, 5 596,96 грн. - індексу інфляції, 976,75 грн. - 3 % річних, 72,75 грн. 7% штрафу, мотивуючи неналежним виконанням Відповідачем Договору поставки № 73 від 22.04.2021.

Господарський суд Дніпропетровської області 02.10.2023 відкрив провадження у справі №904/4866/23 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про повідомлення Відповідача свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №842.

Всупереч пропозицій суду, викладених в ухвалі від 02.10.2023, Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2021 сторони уклали Договір поставки № 73 (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язується поставити у власність Покупця (Відповідача) ячмінь 3 класу (надалі товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених Договором.

Загальна кількість товару за Договором становить 95,00 тонн +/- 5 % за вибором Постачальника (п. 3.1. Договору).

Ціна товару за 1 тонну за цим Договором становить 7 100,00 грн., разом з ПДВ, за умови відповідності якісним показникам, зазначених в розділі 2 Договору (п. 3.2. Договору).

Вартість компенсації погрузки за 1 тонну на складі зберігача становить 151,20 грн., з ПДВ, та виставляється окремим рахунком до Договору (п. 3.3. Договору).

Загальна сума цього Договору становить вартість поставленого товару та становить 674 500,00 грн., разом з ПДВ +/- 5 % (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору Постачальник зобов`язаний передати товар Покупцю на умовах FCA "франко-перевізник" згідно міжнародних правил Інкртермс в редакції 2020 року.

Місце поставки товару: ТОВ "Хирівський елеватор №1" (далі склад Зберігача), що знаходиться за адресою: 27100, Дніпропетровська обл., с. Мирове, вул. Привокзальна, буд. 2.

У випадку розбіжностей умов цього Договору з міжнародними правилами "Інкотермс-2020", пріоритет мають умови Договору.

Протягом 3 календарних днів з дати поставки партії товару Постачальник зобов`язаний надати Покупцю підписані оригінали наступних документів: видаткову накладну, рахунок на оплату (п. 4.8. Договору).

Покупець здійснює 100 % попередню оплату узгодженої партії товару з урахуванням ПДВ за кожну окрему партію товару на підставі отриманого рахунку-фактури протягом 3 банківських днів з дати надання копії рахунку-фактури Покупцю (п. 5.2. Договору).

У випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов даного Договору, Покупець сплачує Постачальнику на вимогу останнього пеню у розмірі 0,1 % загальної вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості товару за даним Договором (п. 7.2. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплюється їх печатками і діє до 31 грудня 2021 р. (п. 10.1. Договору).

На виконання умов Договору, Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 139 від 27.04.2021 на суму 674 499,98 грн.

Відповідач оплатив за товар 655 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 98994 від 07.05.2021 на суму 360 000,00 грн., з призначенням платежу :"оплата згідно договору № 47 від 23.03.2021р за зернові. у т.ч. ПДВ 14 %" та № 103382 від 13.05.2021 на суму 295 000,00 грн., з призначенням платежу: "оплата згідно договору № 73 від 22.04.2021р. за зернові. ПДВ 36228,07грн.".

Листом № 79 від 11.05.2021 Відповідач повідомив Позивачеві, що в платіжному доручені № 98994 від 07.05.2021 на суму 360 000,00 грн. допущено помилку в призначені платежу, у зв`язку з чим, Відповідач просить вважати вірним призначення платежу "оплата згідно Договору поставки № 73 від 22.04.2021р., за ячмінь 3 класу".

Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 656 039,99 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 952 від 13.05.2021 на суму 354 147,99 грн., № 953 від 14.05.2021 на суму 301 892,00 грн., підписаними сторонами без зауважень.

Також, Позивач надав Відповідачеві послуги із завантаження товару (відшкодування витрат складського господарства), що підтверджується Актом надання послуг № 1149 від 31.05.2021 на суму 13 943,16 грн., у зв`язку з чим, Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 225 від 31.05.2021 на суму 13 943,16 грн.

Позивач направив Відповідачеві листа № 130-12-19/3291 від 07.12.2022, в якому просив з моменту отримання даної вимоги вжити заходи щодо виконання умов Договору згідно виставлених претензій.

Позивач повторно направив Відповідачеві лист № 130-2-19/1524 від 13.06.2023, в якому вимагав, в строк до 19.06.2023 перерахувати на поточний рахунок Позивача заборгованість по Договору поставки № 73 від 22.04.2021 в розмірі 14 983,15 грн. та штрафні санкції у відповідності до умов Договору, розраховані на момент оплати заборгованості.

За даними Позивача, зазначені претензії залишені Відповідачем без відповіді та задоволення.

На прострочений борг Відповідача Позивач, з посиланням на ст. 625 ЦК України, нарахував 5 596,96 грн. індексу інфляції за період 14.05.2021-31.07.2023, 976,75 грн. 3 % річних за період 14.05.2021-37.07.2023, та з посиланням на п. 7.2. Договору 192,29 грн. пені за період 14.05.2021-14.11.2021, 72,75 7 % штрафу.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування в даній справі є факт поставки товару, прийняття його Відповідачем, обґрунтованість стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не заперечував і не спростував.

Перевіривши доводи і докази Позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд погоджується з Позивачем.

Так, 22.04.2021 сторони уклали Договір поставки № 73, за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця ячмінь 3 класу, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, передбачених Договором.

Покупець здійснює 100 % попередню оплату узгодженої партії товару з урахуванням ПДВ за кожну окрему партію товару на підставі отриманого рахунку-фактури протягом 3 банківських днів з дати надання копії рахунку-фактури Покупцю (п. 5.2. Договору).

На виконання умов Договору, Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 139 від 27.04.2021 на суму 674 499,98 грн.

Відповідач оплатив за товар 655 000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 98994 від 07.05.2021 на суму 360 000,00 грн., з призначенням платежу :"оплата згідно договору № 47 від 23.03.2021р за зернові. у т.ч. ПДВ 14 %" та № 103382 від 13.05.2021 на суму 295 000,00 грн., з призначенням платежу: "оплата згідно договору № 73 від 22.04.2021р. за зернові. ПДВ 36228,07грн.".

Листом № 79 від 11.05.2021 Відповідач повідомив Позивачеві, що в платіжному доручені № 98994 від 07.05.2021 на суму 360 000,00 грн. допущено помилку в призначені платежу, у зв`язку з чим, Відповідач просить вважати вірним призначення платежу "оплата згідно Договору поставки № 73 від 22.04.2021р., за ячмінь 3 класу".

Позивач поставив Відповідачеві товар на загальну суму 656 039,99 грн., що підтверджується видатковими накладними: № 952 від 13.05.2021 на суму 354 147,99 грн., № 953 від 14.05.2021 на суму 301 892,00 грн., підписаними сторонами без зауважень.

За твердженням Позивача, не спростованими Відповідачем, останній поставлений товар оплатив частково, у зв`язку з чим за ним обліковується борг у розмірі 1 039,39 грн.

Також, Позивач надав Відповідачеві послуги із завантаження товару (відшкодування витрат складського господарства) (п. 3.3. Договору), що підтверджується Актом надання послуг № 1149 від 31.05.2021 на суму 13 943,16 грн., у зв`язку з чим, Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату № 225 від 31.05.2021 на суму 13 943,16 грн.

Покупець здійснює 100 % попередню оплату узгодженої партії товару з урахуванням ПДВ за кожну окрему партію товару на підставі отриманого рахунку-фактури протягом 3 банківських днів з дати надання копії рахунку-фактури Покупцю (п. 5.2. Договору).

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 7 % штрафу проведено правильно, інші нарахування проведені неправильно.

Щодо нарахування індексу інфляції, суд бере до уваги, що у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 зазначено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

З урахуванням викладеного, до стягнення підлягає 5 473,48 грн. індексу інфляції (396,87 грн. за період з травня 2021 по липень 2023 на суму 1 039,39 грн. та 5 076,61 грн. за період з червня 2021 по липень 2023 на суму 13 943,16 грн.).

Щодо нарахування пені, суд зазначає, що відповідно до ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, за перерахунком суду пеня за період з 14.05.2021 по 14.11.2021 на суму 1 039,39 становить 84,23 грн.

Стовсовно нарахування 3 % річних, суд бере до уваги, що відповідно до п. 5.2. Договору Покупець здійснює оплату на підставі отриманого рахунку-фактури протягом 3 банківських днів з дати надання копії рахунку-фактури Покупцю.

Оскільки Договором не передбачено інших умов оплати на завантаження ("погрузку"), суд вважає, що даний пункт Договору відноситься до всіх рахунків-фактури по Договору.

Акт наданих послуг на відшкодування витрат складського господарства підписаний сторонами 31.05.2021, в цей же день Позивач виставив Відповідачеві рахунок на оплату, який останній мав оплатити протягом 3 банківських днів, отже прострочення з оплати рахунку № 225 від 31.05.2021 на суму 13 943,16 грн. починається з 04.06.2021.

За перерахунком суду, сума 3 % річних становить 972,17 грн. (69,11 грн. за період 14.05.2021 31.07.2023 на суму 1 039,39 грн., 903,06 грн. за період з 04.06.2021 по 31.07.2023 на суму 13 943,16 грн.)

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 14 983,15 грн. основного боргу, 84,23 грн. пені, 972,17 грн. 3 % річних, 5 473,48 грн. індексу інфляції, 72,75 грн. 7 % штрафу, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РАНТЬЄ" (53820, Дніпропетровська обл., Апостолівський р-н, с. Нива Трудова, вул. Каштанова, буд. 11, код 32949090) на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, код 37243279) 14 983,15 грн. основного боргу, 84,23 грн. пені, 972,17 грн. 3 % річних, 5 473,48 грн. індексу інфляції, 72,75 грн. 7 % штрафу, 2 654,99грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков