РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.11.2023Справа № 910/11963/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження,

справу № 910/11963/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна"

про стягнення 3 735 142,95 грн.

Представники: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" про стягнення 3 735 142,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем за Договором поставки №2005/2021 від 20.05.2021 зобов`язань в частині не поставки передплаченого за договором товару, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 3 735 142,95 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/11963/23, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 відкладено підготовче засідання на 19.10.2023.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив призначити справу до суду розгляду.

Представник відповідача в засідання суду вдруге не з`явився.

Суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 02.11.2023.

02.11.2023 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 02 листопада 2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 19.10.2023 та відміткою про відправлення ухвали суду на адресу відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації, розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" є вул. Ремонтна, буд. 8-А, м. Київ, 02099.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/11963/23 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна", зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, Суд приходить до висновку, що відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Що стосується клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Згідно з ч.ч.1, 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу. Якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одночасно, застосовуючи відповідно до частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Подане позивачем клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника Позивача в судове засідання, задоволенню не підлягає, оскільки вказана причина не може бути визнана судом поважною, так як чинне законодавство не обмежує кола осіб, які можуть здійснювати представництво юридичної особи в суді та зважаючи на те, що про дату судового засідання Позивача було попереджено заздалегідь, а отже, у нього було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси з урахуванням відомостей про те, що певні обставини можуть перешкодити конкретному представнику взяти участь у засіданні суду.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

20.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" (постачальник) було укладено договір поставки №2005/2021, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати в визначений термін у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію, назва, асортимент, кількість, технічні вимоги і ціна якої вказується в Специфікації та/або рахунках-фактурах, наданих Постачальником, підтверджених відповідними накладними, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Продукцію на умовах та у порядку, визначених цим Договором.

Якщо вартість партії Продукції, що постачається, менше ніж 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, поставка відбувається на підставі Рахунку - фактури та видаткової накладної. (п.1.1.1 договору)

Якщо вартість партії Продукції дорівнює або перевищує 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, поставка Продукції відбувається на підставі рахунку-фактури, Специфікації та видаткової накладної на умовах, зазначених у відповідній Специфікації. Умови Специфікації на кожну окрему поставку партії Продукції мають пріоритет перед умовами цього Договору. (п.1.1.2 договору)

Згідно з п.2.2 договору, продукція приймається по кількості - згідно з кількістю, зазначеною у товаро-супровідних документах (видаткових накладних, товарно-транспортних накладних), по якості - згідно із документами, що підтверджують якість Продукції (сертифікат якості або паспорт на Продукцію або інший документ, що засвідчує якість Продукції).

Відповідно до п.3.1 договору, постачання (доставка, перевезення) продукції, якщо інше не обумовлено в Специфікаціях до Договору, здійснюється на умовах DDP, згідно ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року), об`єкт Покупця, за адресою 18км+600м - 18км+700м на автошляху М-28 Одеса-Южний /М-14/ з під`їздом праворуч, території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Кадастровий номер :01:001:1152.

Згідно з п.3.3 договору, термін поставки Продукції, якщо інше не обумовлено в Специфікації, не повинен перевищувати 70 (сімдесяти) календарних днів з моменту отримання Постачальником передплати від Покупця. Допускається дострокова поставка Продукції, про що Постачальник повідомляє Покупця письмовими засобами поштового зв`язку, по е-mail або факсом.

Моментом поставки Продукції та моментом переходу права власності на Продукцію, від Постачальника до Покупця є дата належним чином оформленої та підписаної Сторонами видаткової накладної та товарно-транспортної накладної на відповідну Продукцію. (п.3.4 договору)

Згідно з п.4.2 договору, розрахунок за Продукцію здійснюється шляхом внесення передоплати у розмірі 50% від суми, вказаної в наданому рахунку-фактурі, якщо інше не передбачено Специфікацією. Остаточний розрахунок у розмірі 50%, здійснюється Покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, передбачених п. 3.5. цього Договору, в повному обсязі та реєстрації Постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на остаточну суму Продукції.

Специфікацією №4 від 12.08.2021 до договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021 Сторони узгодили: найменування Товару, ціну, загальну суму в розмірі 2 055 616 грн. 74 коп.

Специфікацією №6 від 22.12.2021 до договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021 Сторони узгодили: найменування Товару, ціну, загальну суму в розмірі 4 075 868 грн. 02 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021 позивачем було перераховано на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 4 944 329 грн. 27 коп., що підтверджується сформованими податковими накладними від 18.08.2021 №30, від 30.09.2021 №59, від 24.12.2021 №21, а відповідачем в свою чергу здійснено поставку товару на загальну суму в розмірі 1 209 186 грн. 32 коп., що підтверджується видатковими накладними №298 від 18.10.2021 на суму 604 593 грн. 16 коп., №13 від 31.01.2022 на суму 604 593 грн. 16 коп., товарно-транспортними накладними.

Претензією №36 від 01.03.2023 позивач вимагав від відповідача передати у власність продукцію за договором. У відповідь на яку останній листом №31/03 від 31.03.2023 запропонував внести зміни до договору в частині здійснення оплати заводу-виробнику.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не здійснив поставку товару та не здійснив повернення попередньої оплати у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" перед позивачем становить 3 735 142 грн. 05 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021 позивачем було перераховано на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 4 944 329 грн. 27 коп., що підтверджується сформованими податковими накладними від 18.08.2021 №30, від 30.09.2021 №59, від 24.12.2021 №21, а відповідачем в свою чергу здійснено поставку товару на загальну суму в розмірі 1 209 186 грн. 32 коп., що підтверджується видатковими накладними №298 від 18.10.2021 на суму 604 593 грн. 16 коп., №13 від 31.01.2022 на суму 604 593 грн. 16 коп., товарно-транспортними накладними.

Відповідно до п.3.1 договору постачання (доставка, перевезення) продукції, якщо інше не обумовлено в Специфікаціях до да Договору, здійснюється на умовах DDP, згідно ІНКОТЕРМС (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 2010 року), об?єкт Покупця, за адресою 18км+600м - 18км+700м на автошляху М-28 Одеса-Южний /М-14/ з під`їздом праворуч, території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області. Кадастровий номер :01:001:1152.

Згідно з п.3.3 договору, термін поставки Продукції, якщо інше не обумовлено в Специфікації, не повинен перевищувати 70 (сімдесяти) календарних днів з моменту отримання Постачальником передплати від Покупця. Допускається дострокова поставка Продукції, про що Постачальник повідомляє Покупця письмовими засобами поштового зв`язку, по е-mail або факсом.

Моментом поставки Продукції та моментом переходу права власності на Продукцію, від Постачальника до Покупця є дата належним чином оформленої та підписаної Сторонами видаткової накладної та товарно-транспортної накладної на відповідну Продукцію. (п.3.4 договору)

Згідно з п.4.2 договору, розрахунок за Продукцію здійснюється шляхом внесення передоплати у розмірі 50% від суми вказаної в наданому рахунку-фактурі, якщо інше не передбачено Специфікацією. Остаточний розрахунок у розмірі 50%, здійснюється Покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, передбачених п. 3.5. цього Договору, в повному обсязі та реєстрації Постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на остаточну суму Продукції.

Специфікацією №4 від 12.08.2021 до договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021 Сторони узгодили: найменування Товару, ціну, загальну суму в розмірі 2 055 616 грн. 74 коп., термін виготовлення та поставки 6 тижнів з моменту здійснення постачальником передоплати у розмірі 50% від вартості продукції.

Специфікацією №6 від 22.12.2021 до договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021 Сторони узгодили: найменування Товару, ціну, загальну суму в розмірі 4 075 868 грн. 02 коп., термін виготовлення та поставки 10-11 тижнів з моменту здійснення постачальником передоплати у розмірі 80% від вартості продукції.

Згідно з положеннями статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено статтею 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У розумінні положень частини 2 статі 664 Цивільного кодексу України товар вважається наданим у розпорядження покупця якщо: у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці; покупець поінформований про те, що товар готовий до передання. При цьому, товар повинен бути відповідним чином ідентифікований.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, враховуючи умови договору поставки №2005/2021 від 20.05.2021, граничний строк поставки товару Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" за специфікацією №4 від 12.08.2021 - 29.09.2021, а за специфікацією №6 від 22.12.2021 - 11.03.2022.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, як встановлено Судом, Відповідачем, всупереч нормам чинного законодавства України, не було передано Позивачу товар на загальну суму 6131484 грн. 76 коп. за договором поставки №2005/2021 від 20.05.2021 у строк по 29.09.2021 та у строк по 11.03.2022 відповідно.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 по справі № 5011-42/13539-2012|3-30гс13.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Претензією №36 від 01.03.2023 позивач вимагав від відповідача передати у власність продукцію за договором. У відповідь на яку останній листом №31/03 від 31.03.2023 запропонував внести зміни до договору в частині здійснення оплати заводу-виробнику.

Суд зазначає, що Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку Позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України. Вказане зобов`язання, відповідно до положень частини першої статті 530 ЦК України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у Договорі строку поставки, який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Таким чином у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі №918/631/19.

При цьому, можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 05.06.2018 по справі №904/8972/17.

У цьому зв`язку, Позивачем обрано такий варіант поведінки, як повернення суми попередньої оплати товару.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, Суд приходить до висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з повернення перерахованих Позивачем коштів у розмірі 3 735 142 грн. 95 коп.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ" в розмірі 3 735 142 грн. 95 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив поставку товару та повернення суми попередньої оплати в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому Суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 735 142 грн. 95 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОР-СТАЛЬ Україна" (02099, місто Київ, вул. Ремонтна, будинок 8-А, ідентифікаційний код 41636516) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ ІСТ КОМПАНІ" (юридична адреса: 84200, Донецька обл., Краматорський р-н, місто Дружківка, вул. Козацька, будинок 68; поштова адреса: 08130, Київська область, Києво-Святошинська р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Борщагівська, буд. 30А; ідентифікаційний код 41275867) заборгованість у розмірі 3 735 142 грн. 95 коп. та судовий збір у розмірі 56 027 грн. 14 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.11.2023.

Суддя А.І. Привалов