ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"05" грудня 2023 р. Справа№ 927/103/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД»

про відвід у справі № 927/103/20

при розгляді апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» та ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023, повний текст рішення складено 02.10.2023

у справі № 927/103/20 (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД»

про стягнення 17 746 969 грн 46 коп

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» про стягнення 17 746 969 грн 46 коп. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» на користь ОСОБА_1 вартість частини майна товариства, пропорційної частці позивача у статутному капіталі товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД», в розмірі 3 409 822 грн 40 коп., 322 097 грн 05 коп. нарахованого на суму боргу індексу інфляції, 166 163 грн 18 коп. трьох процентів річних з простроченої суми, 58 474 грн 24 коп. судового збору та 52 412 грн 88 коп. витрат на проведення експертизи; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 927/103/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20; призначено справу № 927/103/20 до розгляду у судовому засіданні 12.12.2023.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження; скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" про стягнення вартості частини майна товариства, нарахованого на суму боргу індексу інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи № 927/103/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судових витрат; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20 залишено без руху. Запропонувано скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме: протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, надати до Північного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у розмірі 311 599,95 грн або

- клопотання про звільнення від сплати судового збору із належними та допустимими доказами - Довідкою з Пенсійного фонду України за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 та Інформацією про доходи з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 01.01.2022 по 31.12.2022.

09.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду було подано заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в яких суду з наданням відповідних доказів було повідомлено, що ОСОБА_1 є засновником і головою Фермерського господарства «Прищепа В.Ф.».

17.11.2023 від скаржника до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява, до якої додано:

- клопотання про звільнення від сплати судових витрат із належними і допустимими доказами за період 3 01.01.2022 по 31.12.2022, які свідчать про те, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2023 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20; об`єднано апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» та ОСОБА_1 рішення Господарського суду Чернігівської області від 21.09.2023 у справі № 927/103/20.

01.12.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про відвід складу суду Північного апеляційного господарського суду (головуючий Гаврилюк О.М., судді: Майданевич А.Г., Ткаченко Б.О.).

Заява про відвід суддів мотивована наступним/

На думку скаржника підхід апеляційного суду є незаконним і дискримінаційним, який явно суперечить вимогам рівності сторін перед законом і судом, встановлений ст. 7 ГПК України. Також відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, вийшов за межі повноважень, встановлених вимогам ст. 14 ГПК України, не лише визначив зменшену суму судового збору, яку необхідно сплатити, а й сам зажадав від апелянта подати нове клопотання про від звільнення від сплати судового збору, надавши письмові консультації, які докази потрібно подати до цього клопотання.

Постановляючи ухвалу від 06.11.2023, Північний апеляційний господарський суд проігнорував невідповідність апеляційної скарги, поданої представником ОСОБА_1 , вимогам ст..ст. 258, 259 ГПК України щодо відсутності в апеляційній скарзі відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, а також не направлення відповідачу копії клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яка була додатком до самої апеляційної скраги.

В Єдиній судовій інформаціно-телекомунікаційній системі з незрозумілих причин відсутня інформація про реєстрацію заяви або клопотання ОСОБА_1 , про усунення недоліків на виконання Ухвали апеляційного суду від 06.11.2023.

В ухвалі апеляційного суду від 29.11.2023 про відкриття апеляційного провадження суд, обґрунтовуючи рішення про звільнення Позивача від сплати судового збору, взагалі не зазначив аргументи відповідача про додаткову господарську діяльність позивача, як джерело додаткового доходу, і відповідно не новів мотиви їх відхилення.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» відвід колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г., та Ткаченка Б.О. суд зазначає наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (п. 50).

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує.

Відтак, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» обґрунтовуються незгодою із процесуальними рішеннями суддів, що відповідно до ч. 4 ст. 35 ГПК не може бути підставою для відводу.

За вказаних обставин, Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Гаврилюка О.М., суддів: Майданевича А.Г., Ткаченка Б.О. дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу колегії суддів, оскільки наведені заявником доводи у його обґрунтування, в розумінні статей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути підставою для відводу колегії суддів у складі: головуючого судді - Гаврилюка О.М., суддів-учасників: Майданевича А.Г., Ткаченка Б.О. від розгляду справи № 927/103/20.

Керуючись ч. 1 ст. 32, ст.ст. 35, 36, 38, ч. 3 ст. 39, ст.ст. 42, 131, 135 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Визнати необґрунтованим, заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» відвід суддів Гаврилюка О.М., Майданевича А.Г. та Ткаченка Б.О. у справі № 927/103/20

2. Матеріали справи № 927/103/20 передати для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою з метою розгляду заяви про відвід.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко