РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.11.2023Справа № 910/3968/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тріумф"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ромстал Україна"
простягнення 427 286,02 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Секретар судового засідання Лемішко Д.А.
Представники сторін:

від позивача: Барський К.М.;

від відповідача: Кириленко О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/3968/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ТРІУМФ" (далі також - позивач, ТОВ "БК "ТРІУМФ") до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОМСТАЛ УКРАЇНА" (далі також - відповідач, ТОВ "Ромстал Україна") про повернення сплачених за товар коштів у розмірі 427 286,02 грн.

09.05.2023 відповідачем надано відзив на позов, а 30.05.2023 позивач долучив відповідь на відзив.

Крім того, у відповіді на відзив позивач наголосив, що підтримує позовні вимоги на суму 227 286,02 грн, оскільки 200 000,00 грн боргу були сплачені відповідачем після подання позову до суду.

15.06.2023 відповідачем подані письмові заперечення в порядку ст. 167 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, 05 та 06 липня від позивача надійшли письмові пояснення по справі в яких ТОВ "БК "Тріумф" просить, зокрема, збільшити розмір позовних вимог на суму індексу інфляції та 3% річних та стягнути з відповідача 5 026,46 грн інфляційних втрат та 2 335,13 грн 3% річних.

Враховуючи те, що вимоги позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд прийняв до розгляду заяву в порядку ст. 46 Господарського процесуального кодексу України та наголосив, що спір у справі буде вирішений з урахуванням вимог про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 427 286,02 грн, 5 026,46 грн інфляційних втрат та 2 335,13 грн 3% річних.

З огляду на те, що в підготовчому провадженні здійснено дії передбачені ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті на 21.09.2023.

У судовому засіданні 21.09.2023 суд оголосив перерву до 09.11.2023.

Напередодні судового засідання позивач звернувся до суду із клопотанням про відмову від позову в частині стягнення 200 000,00 грн суми основного боргу. Крім того, позивач підтримував раніше заявлене та прийняте судом збільшення розміру позовних вимог.

Безпосередньо в судовому засіданні 09.11.2023 представники сторін надали усні пояснення по справі.

Суд заслухав вступне слово, закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, провів судові дебати.

У судовому засіданні 09.11.2023 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ромстал Україна» (як постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Тріумф» (як покупцем) було укладено договір поставки № 1011/20 (далі також - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставляти покупцеві товари, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари у відповідності до положень цього договору.

Згідно з п. 3.1. договору, постачальник здійснює поставку товару (-ів) покупцеві на підставі рахунку-фактури, який є разом з цим договором підставою для здійснення постачальником замовлення та поставки товару, а також за умови отримання покупцем умов платежу, що визначені цим договором.

У розділі 3 договору сторони погодили, що постачальник здійснює поставку товару на умовах EXW відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс-2010». Покупець своїми силами та за власний рахунок, протягом дня підписання видаткової накладної завантажує та вивозить товар зі складу постачальника. Строк поставки товару - не більше 14 календарних днів з дати здійснення передплати покупцем.

Ціна на товар визначається у рахунку-фактурі (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 6.1. договору, покупець зобов`язується сплатити постачальнику визначену рахунком-фактурою вартість товару у повному обсязі протягом 5 банківських днів з моменту отримання від постачальника відповідного рахунку фактури. Поставка товару за цим договором можливо тільки за умови сплати покупцем 100 % вартості товару. Оплата провадиться у безготівковому рахунку на поточний рахунок постачальника, або форма - М-05/02.

Згідно з п. 7.1. договору, цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє протягом 12 календарних місяців. Якщо пізніше ніж за 1 календарний місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не попередить іншу сторону про припинення цього договору у письмовій формі, цей договір вважається продовженим на наступні 12 календарних місяців на таких самих умовах.

Упродовж строку дії договору сторони укладали додаткові угоди до нього, зокрема, 16.11.2021 було укладено додаткові угоди №№ 1,2, якими сторони визначили постачання окремих видів товару.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору він виконував оплату товару, а відповідач постачав товар. Станом на подання позову до суду загальна сума здійсненої позивачем оплати по договору складає 3 868 762, 55 грн, а загальна вартість поставленого товару відповідачем дорівнює 3 441 476, 53 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, як стверджує позивач, що позивач оплатив, а відповідач не поставив товар на суму 427, 286, 02 грн.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач посилався, зокрема, на наступне:

- у зв`язку з невчинення дій щодо повної оплати погоджених та виставлених рахунків-фактур, у позивача, у зв`язку з лише частковим виконанням умов договору щодо оплати вартості товару наразі не виникло право беззаперечної вимоги щодо відвантаження товару, а у відповідача не виник обов`язок щодо беззаперечного відвантаження товару;

- відповідач з урахуванням умов договору має право на власний розсуд, за наявності бажання, з власної ініціативи без будь-яких негативних наслідків для себе, вчиняти дії щодо відвантаження матеріальних цінностей за наявності відповідного звернення зі сторони покупця;

- позивачем не надано жодної вимоги, яка була б адресована та надіслана відповідачу саме щодо відвантаження товару згідно номенклатури погодженої сторонами у рахунках-фактурах;

- твердження позивача про те, що договір діє до 10.11.2022 є хибними, оскільки договір поставки станом на час розгляду справи є діючим, у зв`язку з чим у сторін існують відповідні права та обов`язки;

- в разі нездійснення покупцем попередньої оплати товару зобов`язання продавця щодо поставки товару не виникло, а нездійснення ним на свій ризик поставки товару без 100 % оплати рахунку-фактури не дає продавцю право вимагати оплати такого товару;

- повернення на користь позивача грошових коштів в розмірі 200 000, 00 грн було здійснені ще в період існування між сторонами спору щодо ділових та партнерських відносин.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 1011/20 від 10.11.2020, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Зважаючи на виникнення між сторонами суперечки стосовно строку дії договору суд звертає увагу на наступне.

Строк дії, дострокове припинення та закінчення строку дії договору сторони регламентували у розділі 7 договору.

Як вже було зазначено вище, згідно з п. 7.1. договору, цей договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє протягом 12 календарних місяців. Якщо пізніше ніж за 1 календарний місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не попередить іншу сторону про припинення цього договору у письмовій формі, цей договір вважається продовженим на наступні 12 календарних місяців на таких самих умовах.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що за 1 місяць до закінчення строку дії договору одна зі сторін попереджала іншу про припинення договору, то доводи позивача про те, що договір діє до 10.11.2022 є хибними, оскільки договір поставки станом на час розгляду справи є діючим, у зв`язку з чим у сторін існують відповідні права та обов`язки.

З наявних у матеріалах справи фактичних даних вбачається, що оплата позивачем товару в сумі 3 868 762,55 грн підтверджується платіжними документами, зокрема:

- платіжна інструкція № 1630 від 11.11.2020 на суму 17 774,26 грн;

- платіжна інструкція № 1705 від 19.11.2020 на суму 17 774,26 грн;

- платіжна інструкція № 2514 від 04.03.2021 на суму 2 796,90 грн;

- платіжна інструкція № 2532 від 11.03.2021 на суму 216 841,14 грн;

- платіжна інструкція № 2632 від 19.03.2021 на суму 18 449,26 грн;

- платіжна інструкція № 2830 від 12.04.2021 на суму 245 956,44 грн;

- платіжна інструкція № 3065 від 06.05.2021 на суму 2 768,36 грн;

- платіжна інструкція № 3258 від 27.05.2021 на суму 5 690,39 грн;

- платіжна інструкція № 3297 від 28.05.2021 на суму 18 941,23 грн;

- платіжна інструкція № 3422 від 04.06.2021 на суму 1 523,41 грн;

- платіжна інструкція № 3629 від 24.06.2021 на суму 18 449,26 грн;

- платіжна інструкція № 5547 від 24.11.2021 на суму 110 782,50 грн;

- платіжна інструкція № 5546 від 24.11.2021 на суму 110 782,50 грн;

- платіжна інструкція № 5561 від 26.11.2021 на суму 10 314,24 грн;

- платіжна інструкція № 5879 від 15.12.2021 на суму 110 782,50 грн;

- платіжна інструкція № 5880 від 15.12.2021 на суму 110 782,50 грн;

- платіжна інструкція № 7139 від 31.05.2021 на суму 11 781,60 грн;

- платіжна інструкція № 7305 від 21.06.2021 на суму 44 721,22 грн;

- платіжна інструкція № 7306 від 21.06.2021 на суму 26 855,88 грн;

- платіжна інструкція № 7343 від 27.06.2021 на суму 53 877,00 грн;

- платіжна інструкція № 7344 від 27.06.2021 на суму 402 490,94 грн;

- платіжна інструкція № 7453 від 07.07.2021 на суму 62 099,52 грн;

- платіжна інструкція № 7455 від 07.07.2021 на суму 2 563,20 грн;

- платіжна інструкція № 7604 від 22.07.2021 на суму 127 440,00 грн;

- платіжна інструкція № 7629 від 26.07.2021 на суму 17 245,20 грн;

- платіжна інструкція № 7651 від 28.07.2021 на суму 424,20 грн;

- платіжна інструкція № 7758 від 05.08.2021 на суму 11 909,04 грн;

- платіжна інструкція № 7782 від 09.08.2021 на суму 56 721,36 грн;

- платіжна інструкція № 7833 від 16.08.2021 на суму 23 014,80 грн;

- платіжна інструкція № 7982 від 30.08.2021 на суму 7 638,48 грн;

- платіжна інструкція № 7983 від 30.08.2021 на суму 77 286,60 грн;

- платіжна інструкція № 8057 від 02.09.2021 на суму 29 661,24 грн;

- платіжна інструкція № 8123 від 13.09.2021 на суму 762,72 грн;

- платіжна інструкція № 8257 від 20.09.2021 на суму 53 160,48 грн;

- платіжна інструкція № 8278 від 21.09.2021 на суму 100 000,00 грн;

- платіжна інструкція № 8357 від 23.09.2021 на суму 71 153,64 грн;

- платіжна інструкція № 8386 від 27.09.2021 на суму 8 949,12 грн;

- платіжна інструкція № 8562 від 07.10.2021 на суму 171 482,04 грн;

- платіжна інструкція № 8650 від 18.10.2021 на суму 10 038,24 грн;

- платіжна інструкція № 8857 від 04.11.2021 на суму 52 947,68 грн;

- платіжна інструкція № 8886 від 08.11.2021 на суму 8 766,24 грн;

- платіжна інструкція № 8912 від 10.11.2021 на суму 13 542,68 грн;

- платіжна інструкція № 8913 від 10.11.2021 на суму 52 947,68 грн;

- платіжна інструкція № 8945 від 15.11.2021 на суму 46 374,00 грн;

- платіжна інструкція № 8946 від 15.11.2021 на суму 162 975,24 грн;

- платіжна інструкція № 8998 від 17.11.2021 на суму 274 918,56 грн;

- платіжна інструкція № 8999 від 17.11.2021 на суму 144 095,16 грн;

- платіжна інструкція № 9007 від 17.11.2021 на суму 52 947,68 грн;

- платіжна інструкція № 9059 від 18.11.2021 на суму 100 000,00 грн;

- платіжна інструкція № 9086 від 22.11.2021 на суму 353,88 грн;

- платіжна інструкція № 9089 від 22.11.2021 на суму 40 592,08 грн;

- платіжна інструкція № 9091 від 22.11.2021 на суму 144 206,60 грн;

- платіжна інструкція № 9105 від 25.11.2021 на суму 2 035,56 грн;

- платіжна інструкція № 9113 від 25.11.2021 на суму 10 152,96 грн;

- платіжна інструкція № 9114 від 25.11.2021 на суму 41 631,00 грн;

- платіжна інструкція № 9115 від 25.11.2021 на суму 270,36 грн;

- платіжна інструкція № 9116 від 25.11.2021 на суму 815,52 грн;

- платіжна інструкція № 9219 від 06.12.2021 на суму 4 035,96 грн;

- платіжна інструкція № 9269 від 13.12.2021 на суму 1 183,68 грн;

- платіжна інструкція № 9270 від 13.12.2021 на суму 50 000,00 грн;

- платіжна інструкція № 9443 від 29.12.2021 на суму 200 000,00 грн;

- платіжна інструкція № 9585 від 08.02.2023 на суму 53 756,16 грн;

- платіжна інструкція № 9586 від 08.02.2023 на суму 16 357,40 грн;

- платіжна інструкція № 9630 від 13.02.2023 на суму 2 170,80 грн.

Вартість поставленого відповідачем товару на загальну суму 3 441 476,53 грн підтверджується наступним:

- видаткова накладна СК-0000434 від 11.11.2020 на суму 17 774,26 грн;

- видаткова накладна СК-0000456 від 23.11.2020 на суму 17 774,26 грн;

- видаткова накладна 145/СК від 05.03.2021 на суму 2 796,90 грн;

- видаткова накладна 0004257 від 11.03.2021 на суму 187 875,34 грн;

- видаткова накладна 4876 від 19.03.2021 на суму 28 965,80 грн;

- видаткова накладна 0006811 від 13.04.2021 на суму 228 668,05 грн;

- видаткова накладна 0007607 від 22.04.2021 на суму 17 288,39 грн;

- видаткова накладна 0000304/СК від 08.05.2021 на суму 293,10 грн;

- видаткова накладна 0000311/СК від 11.05.2021 на суму 2 182,16 грн;

- видаткова накладна 0009495 від 19.05.2021 на суму 18 449,26 грн;

- видаткова накладна 0000354/СК від 31.05.2021 на суму 18 941,23 грн;

- видаткова накладна СК-0000365/СК від 02.06.2021 на суму 5 690,39 грн;

- видаткова накладна СК-0000388/СК від 16.06.2021 на суму 1 523,41 грн;

- видаткова накладна 0012983 від 01.07.2021 на суму 18 449,26 грн;

- видаткова накладна РУ-0026541 від 25.11.2021 на суму 73 962,60 грн;

- видаткова накладна РУ-0026540 від 25.11.2021 на суму 87 107,88 грн;

- видаткова накладна 0026761 від 29.11.2021 на суму 10 314,24 грн;

- видаткова накладна 0027207 від 02.12.2021 на суму 134 457,12 грн;

- видаткова накладна 0027208 від 02.12.2021 на суму 147 602,40 грн;

- видаткова накладна 5030 від 03.06.2022 на суму 11 781,60 грн;

- видаткова накладна 0005862 від 22.06.2022 на суму 26 855,88 грн;

- видаткова накладна 0006096 від 27.06.2022 на суму 53 877,00 грн;

- видаткова накладна 0006688 від 07.07.2022 на суму 62 099,52 грн;

- видаткова накладна 0006708 від 07.07.2022 на суму 2 563,20 грн;

- видаткова накладна 0006641 від 07.07.2022 на суму 403 742,04 грн;

- видаткова накладна 0006687 від 07.07.2022 на суму 124 876,80 грн;

- видаткова накладна 0006981 від 13.07.2022 на суму 43 470,12 грн;

- видаткова накладна 0000150/СК від 29.07.2022 на суму 424,20 грн;

- видаткова накладна 8194 від 02.08.2022 на суму 8 126,52 грн;

- видаткова накладна 8195 від 02.08.2022 на суму 9 118,68 грн;

- видаткова накладна 0000163/СК від 08.08.2022 на суму 11 909,04 грн;

- видаткова накладна 0008599 від 09.08.2022 на суму 56 721,36 грн;

- видаткова накладна 009356 від 22.08.2022 на суму 23 014,80 грн;

- видаткова накладна 0009962 від 31.08.2022 на суму 42 389,52 грн;

- видаткова накладна 0000186/СК від 31.08.2022 на суму 7 638,48 грн;

- видаткова накладна 0010465 від 08.09.2022 на суму 29 661,24 грн;

- видаткова накладна 0011486 від 21.09.2022 на суму 8 856,00 грн;

- видаткова накладна 0011565 від 22.09.2022 на суму 53 160,48 грн;

- видаткова накладна РУ-0011711 від 23.09.2022 на суму 34 897,08 грн;

- видаткова накладна 0000221/СК від 24.09.2022 на суму 762,72 грн;

- видаткова накладна ру-0012206 від 29.09.2022 на суму 4 474,56 грн;

- видаткова накладна ру-0012207 від 29.09.2022 на суму 2 237,28 грн;

- видаткова накладна РУ-0012208 від 29.09.2022 на суму 4 320,00 грн;

- видаткова накладна РУ-0012302 від 30.09.2022 на суму 70 850,40 грн;

- видаткова накладна РУ-0013391 від 17.10.2022 на суму 303,24 грн;

- видаткова накладна РУ-0013526 від 18.10.2022 на суму 2 237,28 грн;

- видаткова накладна РУ-0000246/СК від 20.10.2022 на суму 1 643,04 грн;

- видаткова накладна 0015007 від 09.11.2022 на суму 8 395,20 грн;

- видаткова накладна РУ-0015079 від 09.11.2022 на суму 22 277,88 грн;

- видаткова накладна РУ-0015073 від 09.11.2022 на суму 656,64 грн;

- видаткова накладна РУ-0015074 від 09.11.2022 на суму 8 109,60 грн;

- видаткова накладна РУ-0015080 від 09.11.2022 на суму 47 743,20 грн;

- видаткова накладна 0015137 від 10.11.2022 на суму 30 345,60 грн;

- видаткова накладна РУ-0015455 від 15.11.2022 на суму 22 247,52 грн;

- видаткова накладна Р У-0015454 від 15.11.2022 на суму 157 997,16 грн;

- видаткова накладна РУ-0015519 від 16.11.2022 на суму 24 126,48 грн;

- видаткова накладна РУ-0015590 від 17.11.2022 на суму 4 978,08 грн;

- видаткова накладна РУ-0015595 від 17.11.2022 на суму 4 995,24 грн;

- видаткова накладна РУ-0015630 від 17.11.2022 на суму 274 918,56 грн;

- видаткова накладна Р У - 0015646 від 17.11.2022 на суму 2 972,64 грн;

- видаткова накладна РУ-0015631 від 17.11.2022 на суму 136 127,28 грн;

- видаткова накладна РУ-0016051 від 23.11.2022 на суму 237 011,88 грн;

- видаткова накладна РУ-0016122 від 24.11.2022 на суму 270,36 грн;

- видаткова накладна РУ-0016238 від 25.11.2022 на суму 353,88 грн;

- видаткова накладна РУ-0016285 від 28.11.2022 на суму 10 152,96 грн;

- видаткова накладна РУ-0016288 від 28.11.2022 на суму 2 035,56 грн;

- видаткова накладна РУ-0016284 від 28.11.2022 на суму 41 631,00 грн;

- видаткова накладна РУ-0000272/ск від 28.11.2022 на суму 815,52 грн;

- видаткова накладна РУ-0017070 від 06.12.2022 на суму 7 194,72 грн;

- видаткова накладна РУ-0017075 від 06.12.2022 на суму 4 035,96 грн;

- видаткова накладна РУ-0017441 від 12.12.2022 на суму 2 204,88 грн;

- видаткова накладна РУ-0017563 від 13.12.2022 на суму 88 224,48 грн;

- видаткова накладна РУ-0017562 від 13.12.2022 на суму 1 183,68 грн;

- видаткова накладна 1802 від 08.02.2023 на суму 39 224,40 грн;

- видаткова накладна 1800 від 08.02.2023 на суму 334,20 грн;

- видаткова накладна 1803 від 08.02.2023 на суму 206,40 грн;

- видаткова накладна 1801 від 08.02.2023 на суму 14 531,76 грн;

- видаткова накладна 1799 від 08.02.2023 на суму 15 816,80 грн;

- видаткова накладна 0001811 від 09.02.2023 на суму 162,72 грн;

- видаткова накладна 2074 від 14.02.2023 на суму 2 170,80 грн;

- платіжна інструкція про повернення коштів № 9035 від 09.11.2022 на суму 52 947,68 грн;

- платіжна інструкція про повернення коштів № 9202 від 17.11.2022 на суму 52 947,68 грн.

З наведеного вбачається, що не поставленим залишається товар на загальну суму 427 286, 02 грн.

09.11.2023 позивач звернувся до суду із клопотанням про відмову від позову в частині стягнення 200 000,00 грн суми основного боргу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Згідно з положеннями ст. 191 Господарського процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки заява позивача про відмову від позову в частині стягнення 200 000,00 грн суми основного боргу підписана уповноваженим представником, а сторонам роз`яснено про наслідки відповідних процесуальних дій, то суд приймає відмову позивача від позову та закриває провадження у справі в в частині позовних вимог про стягнення 200 000,00 грн суми основного боргу.

У той же час, наявність обов`язку відповідача щодо сплати заборгованості у розмірі 227 286, 02 грн за непоставлений товар підтверджується матеріалами справи та не була спростована відповідачем, зокрема, останнім не надано суду докази поставки позивачу товару на вказану суму, у зв`язку з чим позов в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 227 286, 02 грн підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати в розмірі 5 026, 46 грн та 3% річних в розмірі 2 335, 13 грн за загальний період з 02.03.2023 до 04.07.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією № 02/22/2023-БКТ/П-2, відповідно до якої вимагав повернути позивачу грошові кошти в розмірі 336 484, 90 грн.

На вказану претензію відповідач надав відповідь від 23.02.2023 за вих. № 14 та частково повернув грошові кошти.

Тобто, з огляду на умови договору (розділ 3) та враховуючи претензію позивача, обов`язок відповідача повернути кошти за непоставлений товар виник з 02.03.2023.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню в межах заявлених вимог на суму 5 026, 46 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, судом встановлено, що вказаний розрахунок виконано вірно, а позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню в межах заявлених вимог на суму 2 335, 13 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 191, 231, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тріумф" від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромстал Україна" про стягнення заборгованості в сумі 200 000,00 грн.

2. Закрити провадження у справі № 910/3968/23 в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тріумф" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромстал Україна" про стягнення заборгованості в сумі 200 000,00 грн.

3. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тріумф" задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ромстал Україна" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4а; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Тріумф" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 6, корпус 8, офіс 1) заборгованість в розмірі 227 286,02 грн, інфляційні втрати в розмірі 5 026,46 грн, 3% річних в розмірі 2 335,13 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 519,71 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 256 та ст. 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 20.11.2023 року.

Суддя Ю.О.Підченко