РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2023Справа № 910/12991/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Шостого апеляційного адміністративного суду

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард"

про стягнення 41723,10 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Шостий апеляційний адміністративний суд звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" про стягнення за договором поставки від 04.10.2021 № МК-002153/83 основного боргу в сумі 41723,10 грн., що становить вартість невикористаних талонів/карток номінальною кількістю 1515 літрів. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлялася, зокрема, відповідачу на юридичну адресу, вручення якої підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням із відміткою про вручення. Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2021 між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) укладено договір № МК-002153/83, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 (код ДК 021:2015-09130000-9), а покупець - прийняти товар та оплатити його вартість за умовами даного договору.

У пунктах 1.2, 2.1 договору та специфікації (додаток 1) визначено найменування товару - бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 (по бланкам-дозволам) у кількості 9350 л, ціною 27,54 грн. із ПДВ, на суму 257499 грн.

Згідно з пунктом 5.1 договору строк (термін) поставки товару - 5 робочих днів від дати підписання договору за заявкою від покупця.

Факт поставки товару підтверджується підписаною стороною видатковою накладною на товар (пункт 5.2 договору).

Пункт 5.7 договору передбачає, що одночасно з підписанням видаткової накладної на товар й акту приймання-передачі товару на зберігання постачальник видає покупцю дозвільні документи на отримання товару покупцем - талони / картки на пальне на кількість придбаного покупцем товару відповідно до видаткової накладної. Товар повертається (видається) покупцю зі зберігання лише на підставі та в обмін на талон / картку, видані постачальником покупцеві на умовах, передбачених цим договором. Талон / картка є товарно-розпорядчим (дозвільним) документом на товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) товару за місцем його зберігання (автозаправних станцій). Талон /картка не є розрахунковим чи платіжним засобом. Під час видачі товару талон / картка залишаються в оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідної марки та кількості.

Відповідно до пункту 5.8 договору факт передачі талонів/карток підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі талонів/карток. Весь обсяг палива за переданими талонами/картками повинен відповідати обсягу палива, визначеного у видатковій накладній. Введення в дію (активація) талонів/карток відбувається в день їх передачі покупцю.

Пунктом 5.9 договору передбачено, що термін дії талонів/карток на всю кількість придбаного покупцем товару становить не менше ніж 16 календарних місяців з дати їх видачі (активації), із подальшим подовженням їх дії (обміном невикористаних за цей термін талонів/карток на нові талони), без додаткової оплати покупцем і до повного їх використання.

Згідно з пунктом 5.11 договору зберігання й видача (передача) товару покупцю зі зберігання за талонами / картками здійснюється на автозаправних станціях постачальника та/або на автозаправних станціях, з якими постачальник уклав договори поставки товару, які мають мережу в м. Києві та на всій території України (крім тимчасового окупованих територій у Донецькій і Луганській областях, АРК і міста Севастополь).

У пункті 6.2 договору визначені права покупця, зокрема, на відмову від виконання зобов`язань за договором, повідомивши про це постачальника, в разі, якщо постачальник не розпочав його виконувати.

Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами, а саме з 04.10.2021, і діє до 31.12.2021, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором і розрахунків (пункт 7.1 договору).

Із матеріалів справи слідує, що 03.11.2021 сторонами підписано видаткову накладу № Т00004456 на суму 257499 грн. із ПДВ, де також наведений перелік номерів бланків-дозволів у кількості 642 штуки по 5 л та 307 штук по 20 л на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0. У накладній зазначено, що бланки-дозволи дійсні для вибірки товару протягом 12 місяців з дати підписання даної видаткової накладної.

На виконання умов договору позивачем сплачено на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 257499 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 08.11.2021 № 915.

У подальшому, позивач звертався до відповідача з листами від 02.05.2023 № 02.8-06/2287/2023, від 10.05.2023 № 02.5-10/2397/2023 щодо продовження терміну дії невикористаних талонів номінальною кількістю 1535 літрів (1515 літрів згідно з листом від 10.05.2023) або їх обміну на нові талони.

Надалі, позивачем направлялися відповідачу претензії від 22.05.2023 № 02.5-10/2553/2023 та від 27.06.3023 № 02.5-10/3104/2023 із проханням повернути грошові кошти за невикористані талони/картки номінальною кількістю 1515 літрів на суму 41723,10 грн.

Оскільки відповіді або грошових коштів позивач не отримав, останній звернувся з даним позовом до суду.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина 1 статті 662 ЦК України).

За положеннями статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до норм частини 1 статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з частиною 2 статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Із матеріалів справи слідує, що позивач сплатив на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 257499 грн. на підставі договору від 04.10.2021 № МК-002153/83, а відповідач передав позивачу бланки-дозволи (талони) на бензин автомобільний А-95-Євро5-Е0 у кількості 642 штуки по 5 л та 307 штук по 20 л.

Так, за положеннями пунктів 5.4, 5.6 та 5.7 договору право власності на спірний товар до позивача перейшло в день передачі талонів, однак до моменту його фактичного отримання на АЗС він перебуває на зберіганні у відповідача.

За змістом частини 1 статті 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Відповідно до статті 948 Цивільного кодексу України поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості (частина 1 статті 949 Цивільного кодексу України).

У матеріалах справи наявні копії невикористаних талонів/карток номінальною кількістю 1515 літрів на суму 41723,10 грн. із терміном дії до 03.11.2022, щодо продовження якого (або видачі нових талонів) позивач звертався до відповідача з відповідними листами.

Разом із цим, відповідач продовження терміну дії талонів/карток не погодив, відповіді на листи позивача не надав, у зв`язку з чим позивач звертався до відповідача з претензіями щодо повернення грошових коштів за невикористані талони/картки номінальною кількістю 1515 літрів на суму 41723,10 грн.

Водночас, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем пункту 5.8 договору та передачу позивачу товару зі зберігання на суму 41723,10 грн. або повернення позивачу відповідної суми грошових коштів.

Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача в розмірі 41723,10 грн. підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про повернення вказаної суми коштів, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Шостого апеляційного адміністративного суду задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мотто Кард" (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 17, офіс 7; ідентифікаційний код 39711536) на користь Шостого апеляційного адміністративного суду (01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30; ідентифікаційний код 42250890) 41723 (сорок одну тисячу сімсот двадцять три) грн. 10 коп. заборгованості, а також 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова