РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.11.2023Справа № 910/13462/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР"

до Державного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА"

про стягнення 94 015,55 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Державного підприємства "ЗАВОД 410 ЦА" про стягнення 94015,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, за договором купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2023 відкрито провадження у справі № 910/13462/23 та призначено до розгляду на 29.09.2023.

Ухвалою суду від 29.09.2023 відкладено розгляд справи на 24.11.2023.

13.11.2023 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.11.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СТЕНКОР" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду відмовлено.

24.11.2023 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судове засідання 24.11.2023 представники сторін не з`явилися.

В судовому засіданні 24.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

16.04.2021 року між позивачем - ТОВ «Стенкор» та відповідачем - ДП «ЗАВОД 410 ЦА» було укладено Договір №УМТЗ- 21-156/4 від 16.04.2021 р. купівлі-продажу (поставки) за умовами якого (п. 1.1) Продавець зобов`язується по Договору поставити Покупцю товари, зазначені в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору або у заявці у разі поставки товару до укладення цього Договору.

Згідно з п.1.2. Договору, Поставка товарів здійснюється окремими партіями, згідно з заявкою Покупця переданої Продавцю факсимільним зв`язком або електронною поштою. Номенклатурний перелік, асортимент, ціна, кількість товарів що поставляються за цим Договором, передбачені у Специфікаціях, або в заявці у разі поставки Товару до укладання цього Договору.

Згідно з п.3.1. Договору, Загальна ціна цього Договору на момент його укладення складає 62 280,00 грн. у т.ч. ПДВ у розмірі 10 380,00 грн.

Згідно з п.4.1. Договору, 4.1. Розрахунки проводяться наступним шляхом :

- Продавець передає покупцю рахунок для оплати замовленої продукції.

- Покупець згідно рахунку в рамках Специфікації (Додатку), проводить платіж, умови оплати зазначаються в кожній Специфікації або в заявці у разі поставки Товару до укладання цього Договору окремо.

Оплата по Договору проводиться після проходження перевірки товаром ВТК, та 615 Військового представництва Міноборони України в разі його залучення, якщо інше не передбачено умовами Договору.

Згідно з п.4.2. Договору, форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Продавця, вказаний в Договорі.

Згідно з п.4.3. Договору, Днем оплати товару вважається день надходження грошових коштів на банківський рахунок Продавця.

Згідно п. 5.1. Договору, строк поставки партії товару буде вказано в кожній Специфікації або заявці у разі поставки Товару до укладення Договору окремо.

Згідно з п.5.2. Договору місце поставки (передачі) товарів буде вказано в кожній Специфікації або заявці у разі поставки Товару до укладення Договору окремо.

Згідно п.5.6 Договору право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходить від Продавця до Покупця після проходження вхідного контролю на складі Покупця за участі, в разі залучення 615 Військового представництва Міноборони України, якщо не передбачено інше.

Згідно з п.6.4. Договору Продавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари;

Згідно з п.6.1.1 Договору покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

На виконання умов вищезазначеного Договору, Позивачем було поставлено товар за рахунком-фактурою №0001894 від 16.04.2021 р., за який не було здійснено оплату: за видатковою накладною №0000162 від 20.05.2021 року було поставлено товар на суму 62 280,00 грн. з ПДВ.

Вказана видаткова накладна відписана уповноваженим представником покупця без зауважень. Копія видаткової накладної №0000162 та довіреності на представника Відповідача №564 від 20.05.2021.

Вказаний поставлений товар був прийнятий в повному обсязі без зауважень, жодних вимог з приводу якості, кількості, комплектності товару відповідачем не було заявлено. Однак, станом на теперішній час оплата за поставлений товар не здійснена взагалі.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищезазначене суд задовольняє вимогу позивача щодо основної заборгованості в розмірі 62 280 грн.

В зв`язку із неналежним виконанням умов договору відповідачем, позивачем нараховано пеню в розмірі 5272,47 грн., інфляційні втрати в розмірі 22506,17 грн. та 3% річних в розмірі 3956,91 грн.

Згідно п.7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

Згідно з п.7.2. У разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань по Договору щодо оплати Товару Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного (простроченого) зобов`язання, вираженого в гривнях за кожний день прострочення, у встановленому законом порядку.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимога частині нарахування пені в розмірі 5272,47 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних та інфляційних втрат з простроченої суми суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3956,91 грн. - 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 22506,17 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути із Державного підприємства «Завод 410 ЦА» (03151, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 94, ідентифікаційний код 01128297) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕНКОР» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б. 38, ідентифікаційний код 39) основну заборгованість в розмірі 62280 (шістдесят дві тисячі двісті вісімдесят) грн., 3% річних в розмірі 3956 (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) грн.91 коп., інфляційні втрати в розмірі 22506 (двадцять дві тисячі п`ятсот шість) грн. 17 коп., пеню в розмірі 5272 (п`ятдесят дві тисячі сімдесят дві) грн. 47 коп., судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.11.2023.

Суддя В.І. Мельник