ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2023 р.м. Одеса Справа № 921/287/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

секретар судового засідання: Курко Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Швець В.А.;

від відповідача: Скиба В.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" (с.Фонтанка, Лиманський район, Одеська область, багатофункціональний торгівельно-виставково-офісний комплекс "РІВ`ЄРА"; );

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Октай Селім ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

про стягнення 681 875,37 грн,-

1. Суть спору.

Позивач - ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - ФОП Октай Селім, в якій просить суд стягнути 681 875,37 грн заборгованості, в тому числі: 484 467,39 грн основного боргу за Договором оренди від 29.08.2019, 57 849,42 грн пені, 123 469,42 грн інфляційних втрат та 16 089,14 грн трьох процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань прийнятих на себе за умовами договору оренди від 29.08.2019 в частині сплати орендних платежів, внесків за рекламу та операційних послуг, що стало підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Встановивши, що спір у даній справі стосується стягнення заборгованості з орендної плати за користування орендованими приміщеннями - торгівельною площею у розмірі 217 кв.м у торгівельно-виставково-офісному комплексі «Рів`єра» (об`єкт №103), яке є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та розташоване за адресою с. Фонтанка, Лиманський район, Одеська область, місцевий господарський суд дійшов висновку, що дана справа належить до виключної підсудності Господарського суду Одеської області (за місцезнаходженням нерухомого майна), про що 01.05.2023 постановив відповідну ухвалу.

ФОП Октай Селім не погодився з вказаною ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2023 та вважає висновок місцевого господарського суду щодо виключної підсудності даного спору хибним, оскільки за змістом позовної заяви вимога про стягнення заборгованості з орендної плати включала в себе заборгованість з операційних послуг та внесків на рекламу. Отже, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за маркетинг (рекламу) та комунальні послуги не пов`язані з нерухомим майном, відтак, враховуючи приписи ч. 15 ст. 30 ГПК України, даний спір має розглядатися за місцезнаходженням відповідача. З огляду на наведене, на переконання скаржника, суд першої інстанції не правильно застосував норми права, визначивши виключну підсудність до всіх вимог на всю суму заборгованості, та безпідставно направив справу за підсудністю в інший суд.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 було ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2023 про передачу справи № 921/287/23 на розгляд іншого суду залишено без змін.

26.07.2023 вищевказану позовну заяву з додатками отримано Господарським судом Одеської області та зареєстровано в канцелярії суду за вх. ГСОО №3773/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 26.07.2023 для розгляду справи №921/287/23 призначено суддю Невінгловську Ю.М.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.07.2023 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 04.09.2023.

28.08.2023 до суду від ФОП Октай Селіма надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 29193/23).

29.08.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх. № 29477/23).

01.09.2023 до суду від ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" надійшла відповідь на відзив (вх. № 30051/23)

04.09.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання про виклик свідків (вх. № 30136/23).

У судовому засідання 04.09.2023 суд, за результатом задоволення усного клопотання представника позивача, ухвалою у протокольній формі оголосив перерву у розгляді справи № 921/287/23 до 02.10.2023.

02.10.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи (вх. № 34523/23).

У судовому засіданні 02.10.2023 судом було поновлено відповідачу процесуальний строк для подання заперечень до 06.10.2023, а також за результатом задоволення усного клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оголошує ухвалу у протокольній формі про відкладення розгляду справи на 16.10.2023.

09.10.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення (вх. № 35416/23).

13.10.2023 від ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" до суду надійшли письмові пояснення (вх. № 36380/23).

У судовому засіданні 16.10.2023, за результатом розгляду клопотання про призначення експертизи, суд ухвалою у протокольній формі відмовив у задоволенні даного клопотання з мотивів наведених у судовому засіданні відповідно до ч. 10 ст. 240 ГПК України.

Між тим, у судовому засідання 16.10.2023, представник відповідача заявив про наявність підстав для відводу судді та просив надати час письмово підготувати та надати до суду заву про відвід судді.

Суд у судовому засіданні 16.10.2023 оголосив перерву у судовому засіданні до 19.10.2023.

19.10.2023 до Господарського суду Одеської області від ФОП Октай Селім надійшла заява про відвід судді ( вх. 2-1588/23) на підставі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 19.10.2023 було відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Октай Селіма за вх. №2-1588/23 від 19.10.2023 про відвід судді Невінгловської Ю.М. від розгляду справи №921/287/23.

При цьому, у судовому засіданні 19.10.2023 судом, без виходу до нарадчої кімнати, було постановлено ухвалу про перерву у розгляді справи до 06.11.2023.

01.11.2023 від відповідача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (вх. № 39241/23).

У судовому засіданні 06.11.2023 судом, за результатом задоволення усного клопотання представника відповідача, було оголошено ухвалу у протокольній формі про перерву у розгляді справи до 15.11.2023.

15.11.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 41647/23).

15.11.2023 судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги у м. Одесі та Одеській області, про що секретарем судового засідання було складено відповідну довідку.

Ухвалою суду від 16.11.2023 розгляд справи №921/287/23 було призначено на 23.11.2023.

У судовому засіданні 23.11.2023 з`явився представник позивача, який підтримав позовну заяву та просив суд її задовольнити, а також з`явився представник відповідача, який заперечував проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 23.11.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення та відкладено складення повного рішення на строк, визначений ч.6 ст. 233 Господарським процесуальним кодексом України.

3. Аргументи учасників справи.

3.1. Доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ".

Позивач зазначає, що підставі Договору оренди від 29.08.2019 року між ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» (Орендодавець), та Фізичною особою-підприємцем Октай Селім (Орендар), з 29.08.2019 року виникли правовідносини оренди окремого приміщення - об`єкт №103 (Майно), загальною площею 217 кв.м., який розташований за адресою: Торгівельно- виставково-офісний комплекс «РІВ?ЄРА», Одеська обл., Лиманський р-н, село Фонтанка, що знаходиться на балансі Орендодавця.

Позивач звертає увагу, що відповідно до п. 1 Додаткової угоди від 06.09.2021 до Договору оренди сторони погодили збільшити Строк оренди, визначивши датою закінчення строку оренди 29 липня 2022 року.

Позивач повідомляє, що 30.08.2019 ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" передало ФОП Октай Селім орендовані приміщення, про що складено Акт приймання-передачі від 30.08.2019.

Згідно тверджень позивача, ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" належним чином виконано зобов`язання за Договором оренди як Орендодавцем, однак ФОП Октай Селім взяті на себе зобов`язання зі сплати орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та Комунальних послуг за орендовані Приміщення - Об?єкт № 103 не виконав у повному обсязі, що станом на 04.08.2022 року призвело до виникнення заборгованості у сумі 892 643,39 грн., за період із серпня 2021 по липень 2022 включно.

Позивач зазначає, що 04.08.2022 ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" направило ФОП Октай Селім вимогу про сплату боргу та штрафних санкцій.

Позивач повідомляє, що на виконання Вимоги про сплату боргу та штрафних санкцій від 04.08.2022 ФОП Октай Селім здійснив часткову сплату боргу на суму 224 000 грн.

Також, на виконання п. 13.2 Договору оренди, ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" здійснило зарахування Гарантійного депозиту, внесеного ФОП Октай Селім на виконання п. 13.1 Договору оренди, в рахунок погашення заборгованості.

Згідно тверджень позивача, станом на 29.03.2023 року заборгованість ФОП Октай Селім зі сплати орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та комунальних послуг за орендовані приміщення - Об?єкт № 103 складають 484 467,39 грн., за період із січня 2022 року по липень 2022 року включно.

Як зазначає позивач, ФОП Октай Селім обов`язку зі сплати грошових коштів не виконав, допустив прострочення виконання зобов`язання, що є порушенням договірних зобов`язань, а отже, відповідно, є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

1. За прострочення виконання зобов`язань за січень 2022 року:

- зі сплати орендних платежів - пеня у розмірі 21 782,93 грн. за період 12.01.2022-12.07.2022, інфляційні втрати у розмірі 47 007, 78 грн. за період січень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 5 990,08 грн. за період 12.01.2022- 29.03.2023;

- зі сплати операційних послуг - пеня у розмірі 4304,31 грн. за період 12.01.2022-12.07.2022 року, інфляційні втрати у розмірі 9 288,75 грн. за період січень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 1 183,64 грн. за період 12.01.2022- 29.03.2023;

- зі сплати внесків на рекламу - пеня у розмірі 1 705,27 грн. за період 12.01.2022-12.07.2022, інфляційні втрати у розмірі 3 680,00 грн. за період січень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 468,93 грн. за період 12.01.2022-29.03.2023.

2. За прострочення виконання зобов`язань за лютий 2022 року:

- зі сплати орендних платежів - пеня у розмірі 21 842,63 грн. за період 11.02.2022-11.08.2022, інфляційні втрати у розмірі 37 307,41 грн. за період лютий 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 4 703,40 грн. за період 11.02.2022-29.03.2023;

- зі сплати операційних послуг - пеня у розмірі 6 504,59 грн. за період 11.02.2022-11.08.2022, інфляційні втрати у розмірі 11 109,90 грн. за період лютий 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 1 400,64 грн. за період 11.02.2022-29.03.2023 року;

- зі сплати внесків на рекламу - пеня у розмірі 1 709,69 грн. за період 11.02.2022-11.08.2022, інфляційні втрати у розмірі 2 920,16 грн. за період лютий 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 368,15 грн. за період 11.02.2022- 29.03.2023 року.

3. За прострочення виконання зобов`язань за березень 2022 року:

- зі сплати операційних послуг - інфляційні втрати у розмірі 3 459,80 грн. за період березень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 438,06 грн. за період 12.03.2022-29.03.2023.

4. За прострочення виконання зобов`язань за квітень 2022 року:

- зі сплати операційних послуг - інфляційні втрати у розмірі 2 711,57 грн. за період квітень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 402,60 грн. за період 12.04.2022-29.03.2023.

5. За прострочення виконання зобов`язань за травень 2022 року:

- зі сплати операційних послуг - інфляційні втрати у розмірі 2 211,62 грн. за період травень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 367,15 грн. за період 13.05.2022-29.03.2023.

6. За прострочення виконання зобов`язань за червень 2022 року:

зі сплати операційних послуг - інфляційні втрати у розмірі 2 234,20 грн. за період червень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 417,41 грн. за період 11.06.2022-29.03.2023.

7. За прострочення виконання зобов`язань за липень 2022 року:

- зі сплати операційних послуг - інфляційні втрати у розмірі 1 538,23 грн. за період липень 2022-лютий 2023, 3% річних у розмірі 349,08 грн. за період 12.07.2022-29.03.2023.

Таким чином, на думку позивача, заборгованість Фізичної особи-підприємця Октай Селім перед ТОВ «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» складає: суму основного боргу у розмірі 484 467,39 грн.; пеню у розмірі 57 849,42 грн, інфляційні втрати у розмірі 123 469,42 грн, та три проценти річних у розмірі 16 089,14 грн.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що посилання відповідача на ненадання позивачем доказів належного нарахування, виставлення рахунків та отримання їх відповідачем є безпідставними.

Позивач повідомляє, що виставлення рахунків про сплату орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та комунальних послух, та їх вручення відповідачу, здійснювалось шляхом вручення позивачем відповідачу, безпосередньо в орендованому приміщенні, а також шляхом направлення на контактну електронну адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, позивач додає, що рахунки про сплату орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та комунальних послух за період виникнення заборгованості, направлені відповідачу в якості додатків до вимоги про сплату боргу та штрафних санкцій від 04.08.2022 року.

Як зазначає позивач, вимога про сплату боргу та штрафних санкцій від 04.08.2022 відповідачем отримана, визнана, та на її виконання відповідач сплатив частину боргу у сумі 224 000,00 гри., погодився на зарахування Гарантійного платежу на погашення боргу, а також погодився на сплату залишку заборгованості в розстрочення, проте до виконання не приступив.

Доводи відповідача стосовно незабезпечення позивачем належної роботи ТРЦ під час карантинних обмежень, що на погляд відповідача призвело до зменшення потоку покупців для відповідача, а також вплив військової агресії російської федерації з 24.02.2022 року на господарську діяльність відповідача, на думку позивача, є безпідставними та не заслуговують уваги суду.

Позивач зауважує, що відповідач, відповідно до положення п. 25.3 Договору оренди, не надав ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" повідомлення про настання форс-мажорних обставин, які перешкоджають відповідачу виконувати зобов`язання за Договором оренди, чи здійснювати діяльність в орендованому приміщенні, тому посилання у відзиві на вказані обставини є безпідставними та необґрунтованими.

Доводи відповідача щодо знищення орендованого майна в результаті ракетного обстрілу 09.05.2022, на думку позивача, не відповідають фактичним обставинам даної справи оскільки:

1) у відповідях на адвокатські запити представника відповідача останньому повідомляється про пошкодження ТРЦ а не про його знищення;

2) орієнтовна площа пошкоджень складає 1 000 кв.м. із загальної площі ТРЦ 83 400 кв.м.;

3) відповідач не ініціював обговорення питань щодо припинення дії Договору оренди чи його розірвання з підстав, передбачених Договором оренди.

Також позивач зазначає, що доводи відповідача щодо невірного розрахунку штрафних санкцій є безпідставними, оскільки відповідач не зазначає в чому полягає помилковість даних розрахунків та не надає до відзиву власні контр розрахунки штрафних санкцій. А також, на думку позивача, відповідач не обґрунтовує вимоги про зменшення розміру штрафних санкцій, не вказує підстави для такого зменшення.

3.2. Доводи Фізичної особи-підприємця Октай Селіма.

Відповідач підтверджує, що між сторонами 29.08.2019 укладено Договір оренди окремого приміщення - об`єкт 103, загальною площею 217 кв.м., який розташований за адресою: Торгівельно -виставково-офісний комплекс «РІВ`ЄРА» Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка.

Однак відповідач зауважує, що доказів про належне нарахування, виставлення рахунків та отримання їх відповідачем позивач не надав.

Окрім цього, згідно тверджень відповідача, внаслідок карантинних обмежень позивач належним чином не забезпечив відповідного функціонування торгово-розважального центру, що привело до зменшення потоку покупців та погіршення стану господарської діяльності відповідача.

Крім цього, відповідач зазначає, що внаслідок військової агресії російської федерації з 24 лютого 2022 року фактично припинилась робота торгово розважального центру «РІВ`ЄРА», де знаходиться майно, а 09 травня 2022 року відбулось знищення «Майна» визначеного у Договорі оренди не з вини відповідача, а внаслідок попадання російської ракети та внаслідок чого фактично припинено доступ, користування майном відповідачем за призначенням, тобто для роздрібної торгівлі як зазначено в умовах договору.

Тому, на думку відповідача, подальші нарахування позивачем будь яких витрат є абсурдними, незаконними та в порушення вимог ГК та ЦК України.

Тобто, як зазначає відповідач, в даному випадку в предмет доказування входять обставини існування в реальності майна яким користувався відповідач (можливість його використання за призначенням згідно умов договору).

Що стосується інших нарахувань, відповідач зазначає, що з природи укладеного договору випливає, що відповідач несе обов`язок сплатити операційні витрати, витрати на комунальні послуги та інші. Тобто у позивача виник обов`язок надати ці послуги та понести такі витрати на утримання орендованого майна.

Як вбачається з додатків до позовної заяви та розрахунків доданих до позову позивачем неможливо встановити яким саме курсом Євро до гривні користувався позивач при визначенні розрахунку основного боргу.

Відповідач зазначає, що всі платежі за Договором здійснюються у гривнях та розраховуються відповідно до найвищого міжбанківського курсу гривні до Євро за комерційний день, попередній до дня виставлення відповідного рахунку. У випадку, визначеному у п.10.5 Договору, орендар здійснює платежі у гривнях та розраховує відповідно до найвищого міжбанківського курсу гривні до Євро на день, що передує першому робочому дню місяця за який такі платежі підлягають сплаті (пункт 10.1 Договору). Однак ні в позовній заяві, ні в додатках та розрахунках не зазначено основу і підстави визначення курсу для нарахування, що вказує на безпідставність та недоведеність належним чином вимог позивача.

При цьому, згідно поданого розрахунку позивачем «Взаєморозрахунок по послугах оренди» станом на січень 2022 року заборгованість була відсутня та починаючи з січня 2022 року почалось нарахування заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, на думку відповідача, слід вважати невірним розрахунок заборгованості за основним зобов`язанням, що зроблений позивачем, безпідставним та не підтвердженим належними на це доказами.

Щодо штрафних санкцій відповідач зазначає, що вони зроблені з помилками та невірно обраховані.

Враховуючи те, що неможливо встановити реальну вартість компенсації іноземної валюти - Євро вважаємо, що розрахунок є помилковим. Крім цього згідно розрахунку за січень 2022 року враховано повний місяць, однак зобов`язання та заборгованість виникла і розрахована з 12 січня 2022 року тобто за неповний місяць.

Що стосується нарахування штрафних санкцій за операційні втрати та інші платежі то, на думку відповідача, слід врахувати, що вони є похідними від основних вимог. А оскільки основні вимоги є недоведеними то не підлягають і вимоги про стягнення штрафних санкцій.

Крім цього у відзиві на позовну заяву, відповідач просить суд взяти до уваги важкий матеріальний стан відповідача, те що він має на утриманні малолітню дитину, дохід його внаслідок непереборної сили значно зменшився та є надто малим, щоб сплатити такий достатньо великий розмір штрафних санкцій (пені, 3% річних та інфляційних) втрат, та у разі стягнення штрафних санкцій просить суд зменшити їх розмір до 10 000,00 гривень.

При цьому відповідач просить врахувати, що позивачем не зазначається про завдання йому збитків та настання негативних наслідків внаслідок порушеного права.

Водночас відповідач зазначає, що позовна заява не містить попереднього розрахунку судових витрат. Також такого немає і у додатках у позовній заяві. Враховуючи наведене відповідач вважає дану обставину окремою підставою для відмови у стягненні витрат на правничу допомогу.

Крім цього відповідач зазначає, що згідно Договору про надання правничої допомоги розмір зазначений 10000 гривень, а згідно відомостей у позові 24 000 грн., що має суттєві розбіжності. При цьому суду не подано час необхідний для виконання робіт щодо надання правничої допомоги та вартість конкретних дій чи послуг. Зазначення лише одного розміру із вказанням що це є попередній розрахунок, на думку відповідача, недостатньо.

У запереченнях відповідач вказує, що спірний договір оренди є змішаним договором, та включає в себе умови договору оренди, надання послуг реклами, операційні послуги та комунальні послуги.

В свою чергу, на думку відповідача, посилання позивача на спосіб надіслання згідно п. 20.2 Договору, якщо орендованим приміщенням завдана шкода і такий ризик застрахований та вони стають повністю або частково непридатними для практичного постійного використання протягом 48 годин, а дію Договору не припинено згідно п. 20.1 вище, орендар має право на справедливе пропорційне зменшення розміру орендної плати (розмір пропорційного зменшення визначається сторонами) з урахуванням характеру та обсягу завданої шкоди до настання однієї з таких дат ( в залежності від того, яка з цих дат настає раніше): (і) дати, коли орендовані приміщенні придатні для експлуатації та використання, або (її)дати, коли торгівельний центр були у достатній мірі відновленні таким чином, щоб орендар мав змогу здійснити заміну робіт орендаря (та будь-яких інших змін та поліпшень, які були виконанні раніше в орендованих Приміщеннях).

В даному випадку згідно Акту обстеження від 02.06.2022 року складеного комісією Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області було знищено різні частини комплексу від 10 до 80 %. Однак жодним чином позивач не зменшив на виконання умов пункту розмір орендної плати.

Крім цього, відповідач зазначає, що внаслідок таких пошкоджень не могли використовуватись приміщення, як передбачено договором згідно мети - здійснення торгівельної діяльності відповідачем, а позивачем в свою чергу не неслись жодні комунальні послуги, оскільки послуги з прибирання пошкоджень здійснювались за рахунок іншого роду асигнувань.

Тому відповідач вважає голослівними твердження позивача, щодо заборгованості за сплату орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та комунальних послуг згідно вимоги від 04.08.22 року, адже в цей час ТЦ «РІВ`ЄРА» не працював, оскільки проводив відновлювальні роботи, тому, які саме нарахування йдеться і чому їх повинен оплачувати саме відповідач незрозуміло.

Щодо визначення курсу валют, за яким проведено розрахунки, також залишається незрозумілими та такими, що не відповідають дійсності доводи позивача. Так зокрема у відповіді на відзив, позивач вказує про посилання на сайт «minfin.com.ua» як основу для нарахування згідно п. 10.1 Договору. Однак у п. 10.1 укладеного між сторонами Договору немає жодних посилань на даний ресурс. Тому для відповідача залишається невідомим курс за яким проведено нарахування.

Крім цього відповідач наголошує, що позивач повідомляє, що на електрону пошту відповідача направлялися рахунки про оплату, акти виконаних робіт та інші вимоги, при цьому ж зазначає контактні дані: ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, ні в договорі, ні в додаткових угодах жодних відомостей про використання офіційної адреси даної електронної пошти немає. При цьому згідно переписки поданої представником позивача, вбачається, що переписка проводилась з особою, що іменується ОСОБА_1, однак не Октай Селім. Жодних довіреностей чи інших доказів на підтвердження повноважень представника на ведення справ з даною особою представником позивача не надано.

Згідно тверджень відповідача, позивачем належним чином не виконано умови договору, не узгоджено кінцеву вартість (розмір) наданих послуг та внаслідок цього і розмір заборгованості не підтверджується належними та допустимими доказами.

4. Обставини справи, встановлені судом.

29.08.2019 між ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" та ФОП Октай Селім було укладено Договір оренди (Договір) відповідно до п. 1.1 якого, орендодавець передає орендарю у користування за плату на певний строк, а орендар приймає у користування за плату на певний строк орендовані Приміщення для здійснення роздрібної торгівлі на умовах цього Договору, включно з Додатками до нього, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно 2.1 Договору, орендовані приміщення передаються в оренду виключно для ведення роздрібної торгівельної діяльності одягу з хутра та шкіри торгової марки Yasha у магазині під назвою " Yasha ".

У п. 2.2 Договору сторони погодили, що будь-яка зміна видів продукції і торгівельних марок, які реалізуються у орендованих приміщеннях, може відбуватися виключно за попереднього дозволу у письмовій формі від орендодавця. Орендодавець має право заборонити продаж товарів під певними торгівельними марками (знаками для товарів та послуг) на власний розсуд.

Положеннями п. 2.3 Договору передбачено, що орендар зобов`язується здійснювати експлуатацію орендованих приміщень протягом строку оренди (визначеного у цьому Договорі) та не закривати доступ до орендованих приміщень відповідно до Посібника та Керівництва орендаря та/або Внутрішніх правил для торгівельного центру та магазинів (далі - "Внутрішні правила"), які орендар отримає від орендодавця на дату передачі орендованих приміщень або раніше.

Відповідно до п. 2.4 Договору, орендар має (спільно з орендодавцем та всіма особами, які мають подібні права) право використання площ загального користування та спільних площ, які визначені орендодавцем для використання орендарями торгівельної галереї, проте орендар не повинен загромаджувати площі загального користування та спільні площі і жодним іншим чином не перешкоджати входу/виходу до торгівельної галереї.

"Площі загального користування" означає всі площі загального користування Торгівельного центру які використовуються для доступу до та з орендованих площ та інші внутрішні спільні площі, такі як інші холи проходи, громадські вбиральні, входи, пожежні проходи, технічні плоті та технічні приміщення, які знаходяться всередині торгівельної галереї.

"Спільні площі" означає зовнішні спільні площі які спільно використовуються орендарями, такі як автостоянка, під`їзний шлях, зони зелених насаджень логотипи та позначення, систему комунікацій та пункти з`єднання для постачання комунальних послуг, загального освітлення тощо.

Згідно п. 2.8 Договору, орендодавець має право па вільне та безперешкодне проведення та експлуатацію всіх обслуговуючих мереж (які обслуговують не лише орендовані приміщення) від та до всіх інших частин Торгівельної галереї та всіх інших будівель і земельних ділянок через орендовані приміщення.

"Обслуговуючі мережі" означає всі мережі каналізації, водовідведення, ливневі стоки, шахти, трубопроводи, канали, дроти, кабелі, кабельні дроти, вентиляційні шахти та інші канали мережі.

У п. 3.1. Договору, сторони погодили фіксований строк оренди у 24 (двадцять чотири) місяці, який починається з Дати підписання Акту приймання-передачі орендованих приміщень, але не пізніше, ніж 30 серпня 2019 року (далі - «Строк оренди»).

Положеннями п. 3.2 Договору передбачено, що за умови, якщо орендар дотримувався повністю та переконливо для орендодавця всіх умов цього Договору протягом строку оренди, орендар має право на продовження дії цього Договору 1 раз на строк до 3 років. Право продовження строку реалізується шляхом направлення письмового повідомлення орендодавцю не пізніше як за 6 місяців до закінчення строку оренди.

Для уникнення сумнівів сторони цим домовляються, що орендодавець не є зобов`язаним продовжувати цей Договір відповідно до положень статі 3.2 цього Договору та може відмовити в продовженні цього Договору на свій власний розсуд (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, орендодавець передає орендовані приміщення орендарю з частковим оздобленням, як деталізовано у Акті приймання - передачі.

Згідно п. 4.2 Договору, орендодавець передає орендарю, а орендар приймає орендовані приміщення не пізніше, ніж 30 серпня 2019 року. Дата передачі орендованого приміщення орендарю відповідно до умов цього Договору надалі в цьому Договорі називається "Дата передачі".

Після передачі орендарю орендованих приміщень у присутності орендодавця та орендаря укладається Акт приймання-передачі, який підписують обидві сторони, із зазначенням всіх дефектів (недоліків), які орендар виявив у орендованих приміщеннях та будь-якої іншої інформації, яку сторони вважають необхідною відобразити в Акті приймання-передачі. примірний акт приймання- передачі подається в Додатку 2 до цього Договору (п. 4.3 Договру).

Положеннями п. 5.1 Договору передбачено, що орендна плата за орендовані приміщення (далі - "Базова орендна плата") розраховується наступним чином:

Базова орендна плата визначається та індексується за наступною формулою:

Базова орендна плата = площа об`єкту оренди х Базова орендна ставка

Сторони домовились, що:

Базова орендна ставка за користування орендованими

Приміщеннями становить гривневий еквівалент 20 (двадцять) Євро (EUR) без ПДВ за 1 кв.м. площі орендованих Приміщень на місяць;

Кожного року відбувається коригування згаданої суми з урахуванням індексації відповідно до положень Статті 9 нижче. ПДВ нараховується орендодавцем на належну до сплати суму Базової орендної плати та вказується у відповідному рахунку, який має бути оплачений орендарем.

У п. 5.2 Договору сторони погодили, що орендар також сплачує орендодавцю орендну плату з обороту (далі - "Орендна плата з обороту"). Орендна плата з обороту сплачується щомісячно на підставі щомісячних звітних документів орендаря. Орендна плата з обороту щомісячно, сплачується протягом 10 (десяти) робочих днів після виставлення орендарю відповідного рахунку орендодавцем. Підставою для розрахунку є щоденні бухгалтерські данні (включи, але не обмежуючись, Z-звіти, у випадку застосування РРО) орендаря та всіх інших суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у орендованих приміщеннях, що подаються сукупно за місяць, та підсумкові звіти орендаря за місяць, роздруковані з касових апаратів орендаря та всіх інших суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність у орендованих приміщеннях, за допомогою яких орендарем та іншими суб`єктами господарювання ведеться облік надходжень від господарської діяльності, що здійснюється ними в орендованих приміщеннях - подаються орендарем за кожний місяць не пізніше, ніж у 5 ( п`ятий ) робочий день наступного за звітним місяцем.

Відповідно до п. 6.1 Договору, крім орендної плати орендар сплачує плату за експлуатаційні послуги у гривневому еквіваленті 4,07 (чотири євро сім євроцентів) євро за 1 (один) кв. м на місяць без урахування ПДВ (далі - «Операційні послуги»), що становить пропорційну частку від усіх витрат на утримання Площ загального користування і Спільних площ Торгівельного центру та усього нерухомого майна Торгівельного центру, зокрема:

- на споживання комунальних послуг на Площі загального користування та Спільній площі;

- на сплату загальнодержавних податків/зборів (включно з податками на майно та землю), пропорційно до частки земельної ділянки, яку займає будівля Торгівельного центру (податки, збори, виплати, тощо);

- на виплату страхових премій згідно з пунктом 11.2. нижче;

- на оплату послуг керуючої компанії та відповідні справедливі витрати на управління Торгівельним центром, а в разі якщо Орендодавець самостійно здійснює управління Торгівельним центром - плату у розмірі його витрат, пов`язаних із таким управлінням;

- на оплату послуг з охорони та роботу охоронця на в`їзді/виїзді, включаючи обладнання персоналу охорони та систем для Торгівельного центру, які вважає необхідними Орендодавець,

- на протипожежне і допоміжне обладнання, за винятком обладнання в Орендованих Приміщеннях;

- на послуги з прибирання, включно з очищенням від снігу, посипанням піском та сіллю доріг, пішохідних шляхів та доріжок, надання баків для та його вивезення;

- на витрати, пов`язані з експлуатацією, технічним обслуговуванням, ремонтом та перевіркою всіх систем, механічного та електричного обладнання, включаючи (але не обмежуючись) роботи з оздоблення, освітлення, установки та системи пожежогасіння кондиціонування повітря, опалювальне обладнання, вентиляційне обладнання, установок з генерування електроенергії, ліфтами та обладнанням ліфтів тощо;

- на витрати з приймання в експлуатацію технічного обладнання технічними службами чи органами державної влади;

- на автостоянки, під`їзні шляхи, зелені насадження та обладнання, розміщене за межами будівлі, а також на вуличне освітлення;

- на телефонний комутатор, гучномовці та музичне обладнання, довідкове бюро, в разі потреби, позначення, таблички з назвами та інші інформаційні дошки, розташовані в межах Площ загального користування та Спільних площ, зону для дітей та оздоровчу зону;

- на ремонт, технічне обслуговування, прибирання, оздоблення та (в разі потреби) експлуатацію, обладнання, встановлення покриття на підлогу, відновлення та реконструкцію всіх частин Площ загального користування та Спільних площ;

- на ремонт арматури та труб, крім тих, що встановлені орендарем в орендованих приміщеннях;

- на виконання зобов`язання, заперечення та інше оскарження відповідальності за будь-яким положенням законодавства, що стосується Торгівельного центру;

- на забезпечення облаштування кабінок для охорони та офісів для здійснення управління Торгівельним центром за справедливою ринковою вартістю оренди, яка визначається орендодавцем, та на прийняття на роботу будь- якої особи для виконання функцій обліку, надання послуг та виконання інших обов`язків стосовно Торгівельного центру або будь-якої її частини, та які стосуються загального управління, адміністрування, охорони, технічного обслуговування, захисту та прибирання Торгівельного центру (включно із заробітною платою, зборами на соціальне страхування, іншими виплатами, внесками та пільгами, спецодягом, інструментами та іншими матеріалами, необхідними для належного виконання обов`язків відповідним персоналом, наданням приміщень, житла та інших об`єктів для персоналу);

- на витрати пов`язанні із транспортуванням, перевезенням та доставкою, в тому числі перевезенню клієнтів/відвідувачів Торгівельного центру.

У п. 6.2 Договору сторони погодили, що орендар повинен сплачувати орендодавцю плату за операційні послуги з Дати передачі.

Відповідно до п. 6.4 Договору, частка Орендаря у загальній сумі плати за операційні послуги, зазначені у пункті 6.1, що сплачена чи буде сплачена за Торгівельний центр, визначається орендодавцем з урахуванням співвідношення між загальною площею орендованих приміщень та загальною орендною площею Торгівельної галереї, якщо орендодавець не вирішив застосувати інший метод для розподілу плати за операційні послуги, на який він має право згідно зі справедливими розрахунками.

Згідно п.7.1 Договору, крім орендної плати орендар зобов`язаний сплатити внесок на рекламу (маркетинг) у розмірі гривневого еквіваленту 1,53 євро / кв. м / на місяць (без урахування) ПДВ (далі - "Внесок на рекламу"). Ця сума підлягає щорічній індексації відповідно до Статті 9 нижче.

Внесок на рекламу підлягає сплаті з Дати відкриття (п. 7.2 Договору).

У п. 7.4 Договору сторони погодили, що орендодавець може на власний розсуд прийняти рішення доручити Управителю центру ведення публічної рекламної кампанії щодо Торгівельного центру шляхом організації громадських, культурних і рекламних заходів та підтримки і створення позитивної політики поширення інформації для реклами торгової діяльності, що здійснюється Торгівельним центром.

"Управитель центру" є юридичною особою, яка призначається час від часу орендодавцем на власний розсуд з метою здійснення загального управління та адміністрування Торгівельного центру, має права та повноваження, встановлені у цьому Договорі та Внутрішніх правилах, має право здійснювати у відношенні орендаря будь-які права орендодавця за цим Договором оренди від імені та за дорученням останнього.

Положеннями п. 8.1 Договору передбачено, що на додаток до Плати за операційні послуги орендар сплачує вартість комунальних послуг, що споживаються в орендованих приміщеннях, таких як опалення/кондиціювання, плата за телефонний зв`язок, користування Інтернетом, електроенергія, водопостачання, опалення, вивезення сміття (далі - "Комунальні послуги").

Згідно п. 8.3 Договору, якщо не існує можливості укласти прямий договір з постачальниками комунальних послуг, орендар сплачує безпосередньо орендодавцю вартість відповідних Комунальних послуг, спожитих у орендованих приміщеннях, яка розраховується окремо або нараховується на пропорційній основі, такий розрахунок виконується орендодавцем без додаткових нарахувань на свою користь (плюс ПДВ, якщо він стягується за законодавством України) відповідно до:

-показників лічильників, встановлених з цією мстою, або

- розрахунків, проведених на пропорційній основі орендодавцем, в залежності від технічних характеристик обладнання, механізмів та/або систем Орендаря, які споживають відповідну комунальну послугу (якщо не існує можливості встановити окремий лічильник).

Відповідно до п. 8.6 Договору, плата за Комунальні послуги сплачуватиметься орендарем наступним чином:

1. Плата за Комунальні послуги, починаючи із Дати передачі і до кінця першого календарного місяця, наступного за місяцем, в якому мала місце Дата відкриття, включно вноситься протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту виставлення орендодавцем відповідного рахунку.

2. Починаючи із другого календарного місяця за місяцем, в якому мала місце Дата Відкриття, орендар сплачує авансовий внесок в рахунок плати за Комунальні послуги (надалі - «Авансовий внесок»).

Авансовий внесок дорівнює сумі, сплаченої орендарем в якості плати за комунальні послуги за місяць, наступний за місяцем, в якому мала місце Дата Відкриття. Авансовий Внесок сплачується Орендарем до 05 числа місяця, за який сплачується відповідний платіж;

3. За підсумками відповідного місяця орендодавцем проводиться розрахунок суми, що підлягає сплаті орендарем в якості плати за Комунальні послуги відповідно до умов статтею 8 Договору, з якої вираховується сума авансового внеску, яка сплачена за такий місяць орендарем відповідно до умов п. 8.4.2. вище. Різниця між сумою, що нарахована орендарем відповідно до умов п. 8.3 Договору, і сумою Авансового Внеску за відповідний місяць, погашається наступним чином:

- Якщо різниця має позитивне значення, вона сплачується орендарем на підставі рахунку орендодавця протягом 5 (п?яти) робочих днів з моменту виставлення відповідного рахунку;

- Якщо різниця має від`ємне значення, сума наступного Авансового Внеску зменшується на суму такої різниці.

4. Сума Авансового внеску переглядається орендодавцем січня кожного року в односторонньому порядку. При цьому сума Авансового платежу встановлюється на рівні середньої суми плати за Комунальні послуги, що сплачувалась Орендарем в попередньому календарному році.

Положеннями розділу 9 Договору передбачено, що сума Базової орендної плати та всі інші суми (крім орендної плати з урахуванням обсягу реалізації), належить сплатити орендарю цим Договором, підлягають індексації кожного року з урахуванням Euro CPI (Гармонізованого індексу споживчих цін) з дати підписання цього Договору та кожного року протягом строку оренди, за умови що розмір Базової орендної плати не може бути меншим за суму Базової орендної плати, вказану у підпункті 5.1 вище.

У п. 10.1 Договору сторони погодили, що всі платежі за цим Договором здійснюються у гривнях та розраховуються відповідно до найвищого банківського курсу гривні до Євро за комерційний день, попередній до дня виставлення відповідного рахунку.

Всі суми, належні до сплати за цим Договором, сплачуються безготівковим переказом коштів (п. 10.2 Договору).

Відповідно до п. 10.3 Договору, окрім випадків, визначених цим Договором, Базова орендна плата, Плата за операційні послуги та Внесок на рекламу сплачуються авансом кожного місяця протягом усього Строку оренди. Плата здійснюється не пізніше як на 9 (дев`ятий) робочий день кожного місяця (далі - "Дата платежу") за умови отримання відповідного рахунку від орендодавця

Згідно п. 13.1 Договору, як забезпечення виконання своїх зобов`язань за цим Договором орендар повинен сплатити орендодавцю суму, що дорівнює розміру за 2 (два) місяці кожного виду з наступних платежів: Орендної плати, Операційні послуги, Внесок на рекламу (з урахуванням ПДВ) (далі - "Гарантійний платіж"). Гарантійний платіж має бути сплачений наступним чином:

13.1.1 50% від суми Гарантійного платежу Орендар повинен сплатити протягом 5 (п`яти) календарних днів після підписання цього договору.

13.1.2 50% від суми Гарантійного платежу Орендар повинен сплатити до 30 листопада 2019 року.

Гарантійний платіж вважається "гарантійним платежем" у відповідності з розділом 2 статті 546 Цивільного Кодексу України та означає форму забезпечення, передбаченого на договірній основі Сторонами у цьому Договорі. Орендодавець має право направляти рахунки за Гарантійним платежем до Орендаря після підписання цього Договору.

У п. 13.2 Договору сторони погодили, що у будь-який момент протягом строку оренди орендодавець, не направляючи повідомлення орендарю, має право безпосередньо одержати кошти за Гарантійним платежем у будь-якій сумі, яка належить до сплати та не сплачена орендарем, включно із збитками та потенційними вимогами, зобов`язання за якими можуть у нього виникнути. Орендар повинен поповнювати суму гарантійного платежу і збільшувати таку суму до суми, вказаної у пункті 13.1 вище, протягом 5 (п`яти) робочих днів після одержання відповідної вимоги від орендодавця.

Згідно п. 20.2 Договору, якщо орендованим приміщенням завдана шкода і такий ризик застрахований та вони стають повністю або частково непридатними для практичного постійного використання протягом 48 годин, а дію Договору не припинено згідно пункту 20.1. вище, орендар має право на справедливе пропорційне зменшення розміру орендної плати (розмір пропорційного зменшення визначається Сторонами), з урахуванням характеру та обсягу завданої шкоди до настання однієї з таких дат (в залежності від того, яка з цих дат настає:

- дати, коли Орендовані Приміщення знову придатні для експлуатації та використання, або

- дати, коли Торгівельний центр були у достатній мірі відновлені таким чином, щоб орендар мав змогу здійснити заміну робіт орендаря (та будь- яких інших змін та поліпшень, які були виконані раніше в орендованих приміщеннях).

Відповідно до п. 20.4 Договору, якщо через 3 (три) місяці після завдання шкоди чи руйнування орендовані приміщення або будь-які площі загального користування та спільні площі, які обґрунтовано необхідні для використання та доступу до орендованих приміщень згідно з цим Договором, все ще непридатні для використання внаслідок існування пошкоджень виникнення страхового ризику, орендодавець, або орендар мають право негайно припинити дію Договору, надавши повідомлення у письмовій формі іншій стороні.

У п. 24.1 Договору сторони погодили, що орендар зобов`язується сплатити компенсацію орендодавцю за будь-якими позовами, провадженням, вимогами, претензіями, втратами, збитками, витратами, шкодою та зобов`язаннями (включно з будь-якими зобов`язаннями та/або зверненою вимогою щодо будь-якої шкоди, завданої особі, земельній ділянці чи іншому майну), які є прямим чи опосередкованим результатом будь-якого порушення зобов`язання орендаря за цим договором, стану, використання приміщень або дії чи бездіяльності орендаря або уповноважених ним осіб.

Згідно п. 24.2 Договору, якщо будь-які суми, які повинен сплатити орендар за цим Договором, стали належними до сплати, але залишаються несплаченими протягом строку понад 5 (п`ять) робочих днів після настання Дати платежу, орендар зобов`язаний сплатити на першу вимог орендодавця штраф у розмірі 0,5 % за кожний день затримки платежу до фактичної дати платежу, нарахований на належну до сплати гривневому еквіваленті.

Положеннями п. 24.4 Договору передбачено, що незважаючи на здійснення орендодавцем права на припинення дії цього Договору в разі виникнення випадку невиконання зобов`язань орендодавець має право утримати як договірну штрафну санкцію орендну плату, сплачену авансом, отриману суму Гарантії та/або Гарантійного платежу та будь-які суми, сплачені орендодавцю орендарем згідно з Договором.

Відповідно до п. 25.1 Договору, крім окремих винятків, передбачених цим Договором, сторони не несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором, якщо відповідне невиконання виникло в результаті дії форс-мажорних обставин.

Згідно п. 25.2 Договору, повені, епідемії, епізоотія, землетруси та інші природні та техногенні аварії, повстання, ембарго, війни чи військові дії, окупація, мобілізація, громадські заворушення, страйки, дії Державних органів чи інші обставини, які не залежать від волі сторін, виникли після укладення цього Договору та безпосередньо перешкоджають стороні (чи сторонам) виконання своїх договірних зобов`язань за цим Договором, вважаються форс-мажорними обставинами.

У п. 25.3 Договору сторони погодили, що сторона, для якої винили форс-мажорні обставини, зобов`язана негайно повідомити іншу сторону про подію, характер та можливу тривалість форс-мажорних обставин (як тільки обставини дозволять зробити це, але не пізніше ніж через 5 (п`ять) календарних днів з моменту виникнення таких обставин). Невиконання цього зобов`язання будь-якою стороною позбавляє її права посилатися на дію таких обставин.

Відповідно до п. 25.4 Договору, В разі виникнення форс-мажорних обставин Сторони повинні щонайшвидше провести зустріч з метою максимального зменшення впливу на них дії форс-мажорних обставин.

Згідно п. 25.5 Договору, строк дії форс-мажорних обставин продовжує відповідно строк виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Якщо дія форс-мажорних обставин триває більше 3 (трьох) місяців будь-яка Сторона має право припинити дію цього Договору, направивши іншій Стороні письмове повідомлення про це не менше як за 10 (десять) календарних днів до відповідного припинення дії Договору.

Існування форс-мажорних обставин та їх характер підтверджуються письмовою довідкою Торгово-промислової палати України (п. 25.6 Договору).

До даного договору сторонами погоджено такі Додатки:

1. Додаток 1-Орендовані Приміщення;

2. Додаток 2-Зразок Акту приймання-передачі;

3. Додаток 3-Документація з технічної підготовки;

4. Додаток 4-Точки підключення;

5. Додаток 6-Зразок Повідомлення про заставу.

Як вбачається судом, 30.08.2019 ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" (орендодавцем) було передано, а ФОП Октай Селім (орендарем) було прийнято, згідно акту приймання-передачі: об`єкт №103 - торгівельна площа у розмірі 217 кв.м.

Також, у п.п. 4-8 зазначеного акту приймання-передачі було погоджено, орендовані приміщення передаються в оренду виключно для ведення роздрібної торгівельної діяльності одягу з хутра та шкіри торгової марки Yasha у магазині під назвою "Yasha". Особливі характеристики і недоліки орендованого приміщення, які відомі орендодавцю, і можуть бути небезпечними для життя, здоров`я, майна орендаря або інших осіб або призвести до пошкодження орендованого приміщення: відсутні. Вказаний акт укладений без застережень, орендар не має претензій до орендодавця, щодо стану орендованого приміщення, за винятком прихованих недоліків, які не можуть бути виявлені паном на дату укладання цього Акту, але які можуть бути виявлені після підписання цього Акту, а також орендар отримав екземпляр Внутрішніх Правил.

06.09.2021 між ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" та ФОП Октай Селім було укладено Додаткову угоду до Договору оренди від 29.08.2019, відповідно до п. 1 якої сторони погодилися збільшити строк оренди визначивши датою закінчення строку оренди 29 липня 2022 року включно.

У п. 2. Додаткової угоди, сторони домовились, що у період з 01 вересня 2021 року до 30 листопада 2021 року при розрахунку Базової орендної плати Базова Орендна ставка буде становити гривневий еквівалент 14,31 (чотирнадцять євро 31 євроцентів) Євро за 1 м кв. на місяць без Урахування ПДВ.

Згідно п. 3 Додаткової угоди, сторони домовились, що у період з 30 серпня 2021 року до кінця строку оренди операційні послуги будуть становити гривневий еквівалент 5,00 (п`ять) Євро за 1 м кв. на місяць.

Відповідно до п. 4. Додаткової угоди, сторони домовились, що у період з 29 серпня 2021 року до кінця строку оренди внесок на рекламу буде становити гривневий еквівалент 1,60 (один євро шістдесят євроцентів) Євро за 1 м кв. на місяць без урахування ПДВ.

Водночас, у п. 5. Додаткової угоди, сторони погодили, що на дату підписання Додаткової угоди у Орендаря наявна заборгованість за Договором оренди на загальну суму 687 011,16 грн. з урахуванням ПДВ (20%) за період з 01 лютого 2021 року до 02 серпня 2021 року (надалі - «Сума Заборгованості»).

У п. 6. Додаткової угоди, сторони визначили, що сума Заборгованості складається з наступного:

1 Заборгованість за Базовою Орендною платою:

- за березень 2021 року - рахунок-фактуру №103-1507 від 01.03.2021 року' на суму 127250,08 грн.;

-за травень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 2775 від 05.05.2021 року на суму' 68 684,48 грн.;

- за червень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 3412 від 01.06.2021 року на суму' 177 249,07 грн;

- за липень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 4045 від 01.07.2021 року на суму 71 343,20 грн.;

- за серпень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 4683 від 02.08.2021 року на суму 107 492,53 грн.;

Отже, загальна сума заборгованості за Базовою Орендною платою становить 552 019,36 грн. з ПДВ.

2. Заборгованість за Операційними послугами:

- за червень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 3410 від 01.06.2021 року на суму 16 386,53 гри.;

- за серпень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 4681 від 02.08.2021 року на суму 32 042,22 грн.;

Отже, загальна сума заборгованості за Операційними послугами становить 48 428,75 грн. з ПДВ.

3. Заборгованість за Внеском на рекламу:

- за лютий 2021 року - рахунок-фактуру №103- 872 від 01.02.2021 року на суму 13 801,20 грн.;

- за травень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 2774 від 05.05.2021 року на суму 13 553,82 грн.;

- зa червень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 3411 від 01.06.2021 року на суму 13 532,99 грн.;

- за липень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 4044 від 01.07.2021 року на суму 13 082,50 грн.:

- за серпень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 4682 від 02.08.2021 року на суму 12 025,27 гри.;

Отже, загальна сума заборгованості за Внеском на рекламу становить 65 995,78 грн. з ПДВ.

4. Заборгованість за Комунальними послугами:

- за липень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 4243 від 01.07.2021 року на суму 8 098,06 грн.;

- за серпень 2021 року - рахунок-фактуру №103- 4886 від 02.08.2021 року на суму 12 469,21 грн.;

Отже, загальна сума заборгованості за Комунальними послугами становить 20 567,27 грн. з ПДВ.

Таким чином, у Додатковій угоді сторонами погоджено, що загальна Сума заборгованості становить 687011,16 грн. з ПДВ (20%).

На виконання умов Договору ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" було виставлено відповідачу, такі рахунки на оплату:

1. №103-294-Ор від 04.01.2022 щодо оплати оренди приміщення за січень 2022 на суму 164 885,28 грн з ПДВ;

2. №103-292-ОП від 04.01.2022 щодо оплати операційних послуг за січень 2022 на суму 40 333,36 грн з ПДВ;

3. №103-293-М від 04.01.2022 щодо оплати внеску на рекламу за січень 2022 на суму 12 908,03 грн з ПДВ;

4. №103-547-К від 04.01.2022 щодо відшкодування вартості активної електроенергії за січень 2022 та відшкодування вартості опалення за січень 2022 на суму 13 636,62 грн з ПДВ;

5. №103-919-Ор від 01.02.2022 щодо оплати оренди приміщення за лютий 2022 на суму 138 894,76 грн з ПДВ;

6. №103-917-ОП від 01.02.2022 щодо оплати операційних послуг за лютий 2022 на суму 41 361,94 грн з ПДВ;

7. №103-918-М від 01.02.2022 щодо оплати внеску на рекламу за лютий 2022 на суму 10871,70 грн з ПДВ;

8. №103-1135-К від 01.02.2022 щодо відшкодування вартості активної електроенергії за лютий 2022 та відшкодування вартості опалення за лютий 2022 на суму 5716,61 грн з ПДВ;

9. №103-1539-ОП від 01.03.2022 щодо оплати операційних послуг за березень 2022 на суму 13 915,78 грн з ПДВ;

10. №103-1670-К від 01.03.2022 щодо відшкодування вартості опалення за березень 2022 на суму 1794,16 грн з ПДВ;

11. №103-1851-ОП від 01.04.2022 щодо оплати операційних послуг за квітень 2022 на суму 13 915,78 грн з ПДВ;

12. №103-1985-К від 01.04.2022 щодо відшкодування вартості кондиціонування за квітень 2022 на суму 23,44 грн з ПДВ;

13. №103-2357-ОП від 02.05.2022 щодо оплати операційних послуг за травень 2022 на суму 13 915,78 грн з ПДВ;

14. №103-1985-К від 02.05.2022 щодо відшкодування вартості кондиціонування за травень 2022 на суму 18,23 грн з ПДВ;

15. №103-2886-ОП від 01.06.2022 щодо оплати операційних послуг за червень 2022 на суму 17392,12 грн з ПДВ;

16. №103-3177-ОП від 01.07.2022 щодо оплати операційних послуг за 01.07.2022-29.07.2022 на суму 16 272,40 грн з ПДВ.

При цьому, ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" з метою досудового врегулювання спору зверталось до ФОП Октай Селіма із Вимогою від 04.08.2022 про сплату боргу та штрафних санкцій за Договором оренди від 29.08.2019.

Між тим, саме невиконання ФОП Октай Селімом взятих на себе обов`язків за Договором оренди від 29.08.2019 в частині сплати орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та комунальних платежів і стало підставою для звернення ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" до Господарського суду Одеської області із даною позовною заявою.

5. Позиція суду.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як з`ясовано судом, правовідносини між ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ", як орендодавцем, та ФОП Октай Селім, як орендарем, виникли на підставі укладеного між ними Договору оренди від 29.08.2019.

Відповідно до ст.283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (ч.1 ст. 284 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як вже встановлено судом, ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" (орендодавцем) було передано, а ФОП Октай Селім (орендарем) було прийнято, згідно акту приймання-передачі від 30.08.2019: об`єкт №103 - торгівельна площа у розмірі 217 кв.м.

З огляду на вказане, у відповідача виник обов`язок зі сплати орендної плати та інших платежів, передбачених умовами укладеного між сторонами Договору від 29.08.2019:

1. У січні 2022 року:

- зі сплати орендних платежів 164 885,28 грн;

- зі сплати операційних послуг 32 581,38 грн;

- зі сплати внесків на рекламу 12 908,03 грн.

2. У лютому 2022 року:

- зі сплати орендних платежів 138 894,76 грн;

- зі сплати операційних послуг 41 361,94 грн;

- зі сплати внесків на рекламу 10 871,70 грн;

- зі сплати комунальних платежів 5 716,61 грн.

3. У березні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 13 915,78 грн;

- зі сплати комунальних платежів 1 794,16 грн.

4. У квітні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 13 915,78 грн;

- зі сплати Комунальних платежів 23,44 грн.

5. У травні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 13 915,78 грн;

- зі сплати комунальних платежів 18,23 грн.

6. У червні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 17 392,12 грн;

7. У липні 2022 року:

- зі сплати Операційних послуг 16 272,40 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та комунальних послуг за орендовані приміщення - Об?єкт № 103, судом встановлено його вірність та обґрунтованість.

Водночас, суд не бере до уваги твердження відповідача про хибність розрахунків позивача, з огляду на таке таке:

У п. 5.1. Договору сторонами погоджено базової орендної плати, у п. 6.1. Договору, розмір плати за операційні послуги, а у п. 7.1. Договору, розмір внеску на рекламу.

Між тим, згідно п. 5.1 Договору, кожного року відбувається коригування згаданої суми з урахуванням індексації відповідно до положень Статті 9. ПДВ нараховується орендодавцем на належну до сплати суму Базової орендної плати та вказується у відповідному рахунку, який має бути оплачений орендарем.

Положеннями розділу 9 Договору передбачено, що сума Базової орендної плати та всі інші суми (крім орендної плати з урахуванням обсягу реалізації), належить сплатити орендарю цим Договором, підлягають індексації кожного року з урахуванням Euro CPI (Гармонізованого індексу споживчих цін) з дати підписання цього Договору та кожного року протягом строку оренди, за умови що розмір Базової орендної плати не може бути меншим за суму Базової орендної плати, вказану у підпункті 5.1 вище.

З відкритих джерел судом було встановлено, що:

За таких обставин, господарський суд доходить висновку, що з урахуванням індексації Базової орендної плати та положень додаткової угоди від 06.09.2021, позивачем було проведено вірний розрахунок сум, заявлених до стягнення.

При цьому, судом не приймаються твердження відповідача щодо відсутності доказів виставлення та направлення рахунків на оплату, з огляду на відсутність у Договорі чітко визначеного порядку виставлення позивачем рахунків на оплату, позивач мав право виставляти відповідачу зазначені рахунки у спосіб, не заборонений законодавством України.

А твердження відповідача про те, що електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1, не належить відповідачу, оскільки не вказана в договорі як засіб зв`язку з відповідачем, суперечать відомостям вказаним відповідачем самостійно у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, в яких відповідач самостійно вказує дану адресу електронної пошти як власну, а також відповідач не спростовує факт отримання кореспонденції на вказану адресу.

При цьому, твердження відповідача про відсутність у Договорі оренди жодних посилань на ресурси для визначення найвищого міжбанківського курсу для розрахунку розміру оплат за Договором оренди, не спростовують наявність права у позивача використовувати доступні ресурси, платформи та підсистеми, для визначення найвищого міжбанківського курсу на певну дату виставлення рахунків.

Формування міжбанківського курсу валют в Україні регулюється Національним банком України (НБУ) і ґрунтується на системі валютного регулювання, яка включає в себе Офіційний курс, Міжбанківський ринок, Регулювання НБУ, Оперативні інтервенції, Динаміка інших факторів.

Таким чином, міжбанківський курс валют в Україні формується на основі комбінації офіційного курсу, ринкових сил попиту та пропозиції, регулювання Національного банку та впливу макроекономічних факторів.

Результати формування найвищого міжбанківського курсу за попередній день проведення торгів на Міжбанківському ринку, є статистичною та публічною інформацією, яка оприлюднюється щоденно в робочі дні.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань зі сплати орендних платежів, операційних послуг, внесків на рекламу та комунальних послуг за орендовані приміщення - Об?єкт № 103, за період із січня 2022 року по липень 2022 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 484 467,39 грн. є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

В силу вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 ГК України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 24.2 Договору, якщо будь-які суми, які повинен сплатити орендар за цим Договором, стали належними до сплати, але залишаються несплаченими протягом строку понад 5 (п?ять) робочих днів після настання Дати платежу, Орендар зобов`язаний сплатити на першу вимогу Орендодавця штраф у розмірі 0,5 % за кожний день затримки платежу до фактичної дати платежу, нарахований на належну до сплати суму євро у гривневому еквіваленті.

При цьому суд наголошує, що згідно з визначенням поняття неустойки, що передбачено статтею 549 ЦК України, грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредитору у разі порушення зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, є пеня.

Отже, штраф, передбачений п. 24.2 Договору, який нараховується у розмірі 0,5 % за кожний день затримки платежу до фактичної дати платежу (за кожен день прострочення виконання зобов`язання), за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб їх обчислення за кожен день прострочення, підпадають під визначення пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи, що неустойка, передбачена п. 24.2 Договору, перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України, позивачем вірно застосовано до відповідача неустойку у вигляді пені на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Разом з тим, суд наголошує, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує застосування позивачем п. 24.2 Договору оренди, у вигляді неустойки - пені, а саме відсотка за кожний день затримки платежу до фактичної дати платежу, який не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Заперечення відповідача щодо штрафних санкцій, стосуються лише нарахуванню інфляційних втрат, а саме щодо джерела індексу інфляції, а також вимог відповідача щодо зменшення загальної суми штрафних санкцій.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у розмірі 57 849,42 грн, суд встановив його хибність з огляду на визначення не вірної дати початку прострочення грошового зобов`язання, без урахування п. 10.3. Договору.

Здійснивши власний розрахунок суд встановив:

1. За прострочення виконання зобов`язань у січні 2022 року:

- зі сплати орендних платежів у розмірі 164 885,28 грн, вірним періодом нарахування пені є 18.01.2022- 12.07.2022, та складає 21 295,05 грн;

- зі сплати операційних послуг 32 581,38 грн, вірним періодом нарахування пені є 18.01.2022- 12.07.2022, та складає 4 207,91 грн;

- зі сплати внесків на рекламу 12 908,03 грн, вірним періодом нарахування пені є 18.01.2022- 12.07.2022, та складає 1 667,08 грн;

2. За прострочення виконання зобов`язань у лютому 2022 року:

- зі сплати орендних платежів 138 894,76 грн, вірним періодом нарахування пені є 12.02.2022- 11.08.2022, та складає 21 766,52 грн;

- зі сплати операційних послуг 41 361,94 грн, вірним періодом нарахування пені є 12.02.2022- 11.08.2022, та складає 6 481,93 грн;

- зі сплати внесків на рекламу 10 871,70 грн, вірним періодом нарахування пені є 12.01.2022- 11.08.2022, та складає 1 703,73 грн;

Враховуючи зазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність нарахування пені у розмірі 57 122,22 грн.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення заявлених сум пені, процентів річних та інфляційних втрат, суд зазначає таке:

За положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ФОП Октай Селім та зменшення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки ставка процентів річних (3%) передбачена законом (ч.2 ст.625 ЦК України) та не є завищеною, а інфляційна складова боргу не підлягає зменшенню на підставі ст.233 Господарського кодексу України та ст.551 Цивільного кодексу України, оскільки такі компенсаційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Норми матеріального права, а саме ст. 233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України встановлює, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

При цьому неустойка, виходячи з приписів ст.ст. 546, 549 ЦК України та ст. 230 ГК України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання. Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку.

Правовий аналіз названих статей ЦК і ГК свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. В чинному законодавстві України відсутній перелік таких виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Судом при цьому враховуються фактичні обставини справи та надається оцінка наявним доказам, якими заявник обґрунтовує свої заперечення.

Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. №7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Поряд з цим суд враховує, що 24.02.2022 р. Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р.

Наразі суд враховує важкий матеріальний стан відповідача, те що він має на утриманні малолітню дитину, а дохід його внаслідок збройної агресії російської федерації значно зменшився.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що несплата відповідачем орендних платежів, операційних послуг та внесків на рекламу, призвела до нанесення суттєвих та значних збитків ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ".

Отже, господарський суд, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, вважає справедливим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права, можливе зменшення розміру нарахованої пені до 10 000,00 грн.

На думку суду, стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. При цьому суд також враховує, що стягнення інфляційних втрат та 3% річних, також певною мірою компенсує негативні наслідки, викликані простроченням сплати відповідачем суми заборгованості.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦКУ, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання та вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів й отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 16 089,14 грн, суд встановив його хибність та здійснив власний розрахунок, за яким:

1. За прострочення виконання зобов`язань у січні 2022 року:

- зі сплати орендних платежів 164 885,28 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 18.01.2022- 29.03.2023, та складає 5 908,77 грн;

- зі сплати операційних послуг 32 581,38 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 18.01.2022- 29.03.2023, та складає 1 167,57 грн;

- зі сплати внесків на рекламу 12 908,03 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 18.01.2022- 29.03.2023, та складає 462,57 грн;

2. За прострочення виконання зобов`язань у лютому 2022 року:

- зі сплати орендних платежів 138 894,76 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 12.02.2022- 29.03.2023, та складає 4 691,98 грн;

- зі сплати операційних послуг 41 361,94 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 12.02.2022- 29.03.2023, та складає 1 397,24 грн;

- зі сплати внесків на рекламу 10 871,70 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 12.02.2022- 29.03.2023, та складає 367,25 грн;

3. За прострочення виконання зобов`язань у березні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 13 915,78 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 12.03.2022- 29.03.2023, та складає 438,05 грн;

4. За прострочення виконання зобов`язань у квітні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 13 915,78 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 14.04.2022- 29.03.2023, та складає 400,32 грн;

5. За прострочення виконання зобов`язань у травні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 13 915,78 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 13.05.2022- 29.03.2023, та складає 367,15 грн;

6. За прострочення виконання зобов`язань у червні 2022 року:

- зі сплати операційних послуг 17 392,12 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 14.06.2022- 29.03.2023, та складає 413,12 грн;

7. За прострочення виконання зобов`язань у липні 2022 року:

- зі сплати Операційних послуг 16 272,40 грн, вірним періодом нарахування 3% річних є 13.07.2022- 29.03.2023, та складає 347,74 грн.

Враховуючи зазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність нарахування та стягнення 3% річних у розмірі 15961,76 грн.

Водночас перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено хибність нарахування інфляційних втрат лише за прострочення виконання зобов`язань у січні 2022 року, так:

- зі сплати орендних платежів 164 885,28 грн, вірним періодом нарахування інфляційних втрат є 18.01.2022- 28.02.2023, та складає 44 288,52 грн;

- зі сплати операційних послуг 32 581,38 грн, вірним періодом нарахування інфляційних втрат є 18.01.2022- 28.02.2023, та складає 8 751,42 грн;

- зі сплати внесків на рекламу 12 908,03 грн, вірним періодом нарахування інфляційних втрат є 18.01.2022- 28.02.2023, та складає 3 467,12 грн.

Інші нарахування інфляційних втрат здійснено позивачем вірно.

Отже, враховуючи зазначене, господарський суд доходить висновку про правомірність нарахування та стягнення інфляційних втрат у розмірі 119 999,95 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.

6. Судові витрати.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

При розподілі судових витрат, суд виходить з положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак без урахування зменшеного розміру пені, що узгоджується також з положеннями ч. 3 ст. 130 ГПК України, на підставі чого витрати по сплаті судового збору у розмірі 10163,27 грн покладаються на відповідача.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Положеннями ч.1-3 ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8 ст.129 ГПК України).

Водночас за змістом ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст.1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За умовами частини третьої ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

В силу ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" цього Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

З огляду на предмет договору про надання юридичної допомоги об`єктом оплати за договором є надані адвокатом юридичні послуги, зокрема, у зв`язку із вирішенням спору в суді.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу: як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Такої правової позиції дійшла Велика Палата Верховного Суду згідно додаткової постанови від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем додано до матеріалів справи Договір № 5 про надання правової допомоги від 29.01.2021 укладений між Адвокатським об`єднанням «НІКІТІНСЬКИЙ ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" (клієнт).

Додатком № 28 до вказаного Договору № 5 про надання правової допомоги є завдання, відповідно до положень якого клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає до виконання доручення Клієнта та зобов`язується надати Клієнту наступний перелік послуг: підготовка та відправка вимоги про погашення заборгованості та застосування штрафних санкцій за Договором оренди від 29 серпня 2019 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та Фізичною особою-підприємцем Октай Селім.

У п. 2 вказаного Завдання, сторони погодили, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги клієнту, за цим Замовленням складає 14 000,00 грн без ПДВ.

На підтвердження понесених позивачем витрат, до матеріалів справи додано платіжну інструкцію №2151 від 22.07.2022 на загальну суму 14 000,00 грн.

Між тим, суд не вбачає підстав для відшкодування понесених позивачем витрат у розмірі 14 000,00 грн з огляду на таке:

Дослідивши Вимогу від 14.08.2022 про сплату боргу та штрафних санкцій за Договором оренди від 29.08.2019, суд зазначає, що її зміст стосується більш широкого періоду заборгованості, ніж заявлено у позовній заяві.

Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача, відповідно до положень ст.126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, оцінюючи витрати щодо підготовки та відправки вимоги про погашення заборгованості та застосування штрафних санкцій за Договором оренди від 29 серпня 2019 року, суд доходить висновку про те, що такі витрати на правову допомогу не були необхідними.

Досудове врегулювання спору було здійснено виключно за ініціативи позивача, законодавством України не передбачено обов`язковості вжиття заходів досудового врегулювання спору у даному випадку.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, з метою звернення до господарського суду для захисту власних прав та інтересів, 20.01.2023 між Адвокатським бюро «ВАДИМА ШВЕЦЯ» та ТОВ "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" (клієнт), було укладено Договір № 2 про надання правової допомоги, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених даним договором Адвокатске бюро зобов`язується надати клієнту правову допомогу, з питань, що виникають у результаті здійснення клієнтом господарської діяльності, а клієнт зобов`язується оплатити вартість правової допомоги наданої Адвокатським бюро та виконати інші обов`язки, передбачені даним Договором, додатками та додатковими угодами до нього.

Згідно п. 1.4. Договору № 2 про надання правової допомоги, обсяг та вид правової допомоги, термін та розмір гонорару за таку правову допомогу, визначаються Сторонами у Завданнях Клієнта, яке с Додатками до цього Договору (надалі - «Завдання»).

У п. 3.1.5 Договору № 2 про надання правової допомоги сторони погодили, що в межах виконання Завдань. Клієнт надає Адвокатському бюро наступні повноваження, зокрема, користуватися правами, передбаченими ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України з правом підписання і подачі позовної заяви (зустрічної позовної заяви), заяви про залишення позову без розгляду, заяви про відмову від позову, мирової угоди, заяви про затвердження мирової угоди, будь-яких інших заяв, клопотань і скарг, апеляційної і касаційної скарги, з правом знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Згідно п. 4.1. Договору № 2 про надання правової допомоги, сума гонорару, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням даного Договору, строки та порядок проведення розрахунків та інші умови погоджуються Сторонами, шляхом підписання Завдань, які є невід`ємними складовими даного Договору. Розмір гонорару за певні вили правової допомоги визначений у Додатку №1 до Договору.

Відповідно до п. 4.2. Договору № 2 про надання правової допомоги, фактичні витрати, пов`язані з виконанням Завдань, повинні бути погоджені Адвокатським бюро з Клієнтом. До фактичних витрат відносяться, але виключно наступне:

4.2.1. послуги (попередньо узгоджені з Клієнтом) нотаріусів, державних реєстраторів прав, експертів, спеціалістів, перекладачів;

4.2.2. послуги міжміського та міжнародного телефонного зв?язку;

4.23. поштові послуги та послуги кур?єрської доставки;

4.2.4. транспортні витрати та витрати пов?язані з відрядженням.

Клієнт сплачує компенсацію у строк визначений в рахунку, але у будь-якому випадку Клієнту надається строк у 10 робочих днів з моменту отримання рахунку на його оплату.

У п. 4.4. Договору № 2 про надання правової допомоги сторони погодили, що розмір гонорару, погоджений сторонами у додатках до даного Договору може бути змінений за взаємною згодою сторін.

Розрахунок за даним Договором здійснюється шляхом перерахування Клієнтом коштів на рахунок Адвокатського бюро (п. 4.5. Договору № 2 про надання правової допомоги).

Згідно п. 7.1. Договору № 2 про надання правової допомоги, даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов`язань за Договором.

Згідно додатку № 11 до Договору № 2 про надання правової допомоги сторони погодили, що Адвокатське бюро приймає до виконання доручення Клісита та зобов`язується надати Клієнту наступний перелік послуг:

Підготовка та подання позову до суду першої інстанції про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Договором оренди від 29 серпня 2019 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ» та Фізичною особою-підприємцем Октай Селім, РНОКПП НОМЕР_1 , супровід у суді першої інстанції (подання необхідних заяв, клопотань, участь у судових засіданнях).

У п. 2 Додатку № 11, сторони погодили, що розмір гонорару Адвокатського бюро за надання правової допомоги Клієнту, за цим Замовленням складає 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок без ПДВ.

???Оплата правової допомоги Адвокатського бюро здійснюється протягом десяти банківських днів з моменту отримання Клієнтом відповідного рахунку або не пізніше 15.03.2023 (п. 3 Додатку № 11).

На підтвердження понесених позивачем витрат, до матеріалів справи додано платіжну інструкцію №600 від 13.03.2023 на загальну суму 10 000,00 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

У постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 Верховний Суд дійшов висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява19336/04).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема наданих у підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам у сукупності з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про часткове відшкодування судових витрат на правничу допомогу по справі №921/287/23, на підставі чого судові витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Октай Селім ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ", (с.Фонтанка, Лиманський район, Одеська область, багатофункціональний торгівельно-виставково-офісний комплекс "РІВ`ЄРА"; ) основний борг 484 467/чотириста вісімдесят чотири тисячі чотириста шістдесят сім/грн 39 грн, пеню у розмірі 10 000/десять тисяч/грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 119 999/сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять/грн 95 коп., 3% річних у розмірі 15 961/п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одна/грн 76 коп., а також 10 163/десять тисяч сто шістдесят три/грн 27 коп. витрат по сплаті судового збору та 10 000/десять тисяч/грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 28 листопада 2023 року.

Суддя Ю.М. Невінгловська