ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Від "28" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/939/23

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

До боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз"

про банкрутство

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від ініц. кредитора: Митюк С.П. - дов. №568 від 28.09.2023;

- представник Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" адвокат Юзвенко В.Г. (в режимі відеоконференції);

- Віскунов О.В. - розпорядник майна (в режимі відеоконференції).

В провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа №906/939/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 26.09.2023, зокрема, відкрито провадження у справі №906/939/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" (12501, Житомирська область, Коростишівський район, м. Коростишів, вул. Київська, буд. 55; ); призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича (свідоцтво арбітражного керуючого № 115 від 07.02.2013; 03022, м. Київ, а/с 64; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за його згодою; оприлюднено повідомлення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі №906/939/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз".

16.10.2023 на адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява №39/2-1859-23 від 04.10.2023 (вх. №01-20/200/23 від 16.10.2023) з грошовими (конкурсними) вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз".

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.10.2023 прийнято заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про грошові вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" та призначено її до розгляду у попередньому засіданні на 28.11.2023; постановлено Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" надати для огляду в судовому засіданні оригінали документів копії яких додано до заяви; постановлено розпоряднику майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" Віскунову О.В., до дати судового засідання, надати суду відзив на заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх.№01-20/200/23 від 16.10.2023) про грошові вимоги; копію відзиву надіслати на адресу заявника; докази надіслання надати суду.

На адресу Господарського суду Житомирської області, через загальний відділ, надійшли наступні документи:

- 09.11.2023 від ТОВ "Поліссягаз" надійшов відзив №12 від 07.11.2023 на заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

- 27.11.2023 від розпорядника майна Віскунова О.В., через систему "Електронний суд" надійшов відзив №27/11-23.1 від 27.11.2023 на заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

У попередньому засіданні 28.11.2023 розглядалась заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх.№01-20/200/23 від 16.10.2023) про грошові вимоги.

Представник Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заяву підтримав.

Розпорядник майна вимоги визнав в повному обсязі.

Боржник згідно відзиву вимоги визнав.

Дослідивши заяву з грошовими вимогами до боржника та матеріали справи, заслухавши пояснення учасників, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд, встановив наступне.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

За приписами ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 45 Кодексу про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що заява подана у межах встановленого строку.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу про банкрутство, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт, тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

У своїй заяві Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилається на те, що у листопаді 2018 року між НАК "Нафтогаз України" та ТОВ "Поліссягаз" (покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу від 07.11.2018 № 522-Н, за умовами якого продавець зобов`язувався передати покупцеві у 2018 році природний газ, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити природний газ на умовах договору. Господарський суд Житомирської області рішенням від 16.03.2021 у справі №906/1356/20 стягнув з ТОВ "Поліссягаз" на користь НАК "Нафтогаз України" заборгованість за природний газ у розмірі 55 917 586,87 грн. (за основним боргом) та витрати на сплату судового збору у сумі 367 850,00 грн. Боржник зазначене судове рішення виконав частково, погасив заборгованість у сумі 1 856 054,34 грн. Станом на 25.09.2023, залишок непогашеної заборгованості за основним боргом становить суму 54 061 532,53 грн. Крім того, кредитор вважає, що боржник має сплатити на користь НАК "Нафтогаз України" 5747194,75 грн. - 3 % річних, 26 524 787,61 грн. - інфляційні втрати та 632 610,12 грн. - пеню, що обчислені станом на 25.09.2023.

На підставі зазначеного просить суд визнати Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" кредитором (конкурсним) з грошовими вимогами в розмірі 86 971 493,01 грн., з яких: 5 368,00 грн. - вимоги першої черги; 86 333 514,89 грн. - вимоги четвертої черги; 632 610,12 грн. - вимоги шостої черги.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз", згідно відзиву, вимоги визнає.

Розпорядник майна боржника, згідно відзиву, вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" визнає.

Судом встановлено, що вимоги кредитора до боржника виникли на підставі наступного.

У листопаді 2018 року між НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ТОВ "Поліссягаз" (покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу від 07.11.2018 № 522-Н, за умовами якого продавець зобов`язувався передати покупцеві у 2018 році природний газ, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити природний газ на умовах договору.

Умовами зазначеного договору (з урахуванням додаткових угод) передбачено, що: продавець передає покупцеві в обумовленому договором періоді (місяці) певний обсяг природного газу (п.п. 2.1 Договору); приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці купівлі-продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.п. 3.2 Договору); оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу. Остаточний розрахунок за переданий природний газ ... здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу (п.п. 6.1 Договору); у разі невиконання покупцем пункту 6.1 договору (щодо строків оплати) він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.п. 7.2 Договору).

На виконання умов зазначеного Договору постачальник передав споживачу природний газ на загальну суму 156 518 403,58 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу.

Покупець (боржник), зобов`язання за Договором виконував неналежним чином, розрахунки за поставлений природний газ здійснював несвоєчасно, з порушенням передбаченого пунктом 5.1 Договору строку.

У листопаді 2020 року НАК "Нафтогаз України" звернулась до суду з позовом до боржника про стягнення заборгованості за природний газ.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 16.03.2021 у справі №906/1356/20 стягнуто з ТОВ "Поліссягаз" на користь НАК "Нафтогаз України" заборгованість за природний газ у розмірі 55 917 586,87 грн. (за основним боргом) та витрати на сплату судового збору у сумі 367 850,00 грн.

Боржник зазначене судове рішення виконав частково, погасив заборгованість у сумі 1856 054,34 грн.

Станом на 25.09.2023, залишок непогашеної заборгованості за основним боргом становить суму 54 061 532,53 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтями 526, 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 611 ЦК України, порушення умов зобов`язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три процента річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов`язання та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Крім того суд зазначає про те, що аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за час прострочення.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за проданий природний газ за період з 27.12.2018 - 25.09.2023, у тому числі й у зв`язку з тривалим невиконанням судового рішення, боржник має сплатити на користь НАК "Нафтогаз України": 5 747 194,75 грн. - 3 % річних; 26 524 787,61 грн. - інфляційні втрати; 632 610,12 грн. - пеня.

Таким чином, розмір грошових вимог НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Поліссягаз", які виникли з Договору постачання природного газу від 07.11.2012 № 522-Н, що обчислені станом на 25.09.2023 та заявляються в межах даної справи, складає суму 86 966 125,01 грн., з яких: 54 061 532,53 грн. - основний борг; 5 747 194,75 грн. - 3 % річних; 26 524 787,61 грн. - інфляційні втрати; 632 610,12 грн. - пеня.

Також, НАК "Нафтогаз України" повідомило про відсутність заставного майна боржника, яке є предметом забезпечення за зобов`язаннями боржника.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

За таких обставин, вимоги кредитора обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються доказами, наявними в матеріалах справи та підлягають визнанню.

Крім того, слід зазначити, що судовий збір, сплачений за розгляд заяви зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, у зв`язку з чим, на підставі статті 129 ГПК України на боржника покладається сплата судового збору, сплачена кредитором при поданні до суду заяви з вимогами до боржника.

Керуючись статтями 45, 47, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" №39/2-1859-23 від 04.10.2023 (вх. №01-20/200/23 від 16.10.2023) про грошові вимоги - задовольнити.

2. Визнати вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліссягаз" на суму 86971 493,01грн. (з яких: 54 061 532,53 грн. основний борг; 5 747 194,75грн. 3% річних; 26 524 787,61грн. інфляційні втрати; 632 610,12грн. - пеня) та 5368,00 грн. судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту ухвали: 01.12.2023.

Суддя Гнисюк С.Д.