ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року Справа № 926/4257/23
За позовом Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Дженере

про стягнення заборгованості в сумі 376 928,02 грн

Суддя Проскурняк О.Г.

Секретар судового засідання Гончар А.Ю.

Представники сторін:

від позивача не з`явився.

від відповідача не з`явився;

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до Господарського суду Чернівецької області із позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженере" про стягнення заборгованості в сумі 376 928,02 грн.

Позов обгрнутовано тим, що 09 червня 2021 року між Акціонерним товариства Акцент-Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Дженере укладено кредитний договір № N20.91., щодо надання останньому кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 300 000,00 грн строком на 36 місяців зі сплатою процентів в розмірі 20.90 % щорічно.

Як зазначає позивач, Банк свої зобов`язання за договором виконав повністю, надавши позичальнику кредит згідно до умов договору. При цьому, відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним кредитним договором належним чином не виконав.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 жовтня 2023 року, судову справу № 926/4257/23 передано на розгляд судді Проскурняку О.Г.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 03 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання по суті призначено на 01 листопада 2023 року.

Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року відкласти розгляд справи по суті на 29 листопада 2023 року.

Позивач явку належного представника в судове засідання 29 листопада 2023 року не забезпечив, при цьому в позовні заяві останній просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника за наявними матеріалами.

Відповідач явку належного представника в судове засідання 29 листопада 2023 року не забезпечив, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання.

При цьому, надіслані на юридичну адресу відповідача ухвали суду повернулися до суду із відміткою поштового оператора про відсутність адресата за зазначеною адресою.

Відповідно до частин 3 та 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно статті 2 Закону України Про доступ до судових рішень, кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Вищевказані ухвали Господарського суду Чернівецької області були оприлюднені в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Установлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 січня 2020 року у справі № 910/22873/17 та від 14 липня 2020 року у справі № 904/2584/19.

Крім того, суд зауважує, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19 та від 15 червня 2020 року у справі №24/260-23/52-б.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Разом з цим, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

В порядку частини 3 статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.

На виконання вимог статті 223 Господарського процесуального кодексу України, складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається зі змісту статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, 09 червня 2021 року між Акціонерним товариством Акцент-Банк (надалі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Дженере (надалі - Позичальник), укладено Кредитний договір (надалі - Договір) № N20.91..

За своєю правовою природою укладений договір є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 2 статті 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Строковий кредит (далі - "кредит") надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням.

Відповідно до умов пунктів А1, А2 Договору, вид кредиту строковий кредит. Ліміт цього Договору: у розмірі 300 000,00 на фінансування поточної діяльності.

Згідно пункту 1.2. Договору, термін повернення кредиту зазначений у п. А.З цього Договору.

Пунктом А.3. Договору визначено, що термін повернення кредиту 07 червня 2024 року. Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів)

Відповідно до пунктів А6, А10 Договору, за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20,90 % річних. Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 % в суми зазначеного у п. А 2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Пунктами 2.2., 2.2.2., 2.2.3. Договору передбачено, що Позичальник зобов`язується, зокрема, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2., 4.3 цього Договору. Повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору.

Відповідно до умов пунктів 2.3., 2.3.2. Договору, Банк має право, при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушенні Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, Банк, на свій розсуд, має право змінити умови цього Договору - зажадати від Позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим Договором.

Пунктом 5.8. Договору, у випадку порушення Постачальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн + 5 % від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, що міститься в позові, станом на 29 квітня 2023 року заборгованість відповідача за даним Кредитним договором складає 376 928,02 грн, що складається з:

- 248 885,45 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 69 416,75 грн загальний залишок заборгованості за процентами;

- 42 625,82 грн загальний залишок заборгованості за винагородою.

- 0,00 грн пеня

- 1 000,00 грн штраф (фіксована складова)

- 15 000,00 грн штраф (змінна складова)

Позивач взяті на себе зобов`язання за Договором виконав, що підтверджується меморіальним ордером № TR.18071083.24347.70198 від 09 червня 2023 року про зарахуванням на рахунок відповідача коштів в розмірі 300 000,00 грн.

В той же час, відповідач взяті на себе зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту, дотримання графіку погашення та сплати інших платежів, передбачених умовами Договору належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.

23 серпня 2023 року, позивачем направлено на адресу відповідача письмову вимогу, з проханням погасити всю поточну заборгованість за наявним кредитом. Доказів реагування чи виконання письмової вимоги в матеріалах справи відсутні.

Наявна заборгованість та ігнорування відповідачем письмової вимоги, стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526, 525 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що наявність заборгованості відповідачем перед позивачем за Кредитним договором № N20.91. підтверджена належними та допустимими доказами у справі, а тому позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною 1, 2 статті 123 ГПК України унормовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини 4 вказаної статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5 653,92 грн. покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 194, 196, 219, 222 420 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дженере (58000, Чернівецька обл., місто Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 85, ) на користь Акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК (49074, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) заборгованість за Кредитним договором № N20.91. від 09 червня 2021 року в сумі 376 928,02 грн (з яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 248 885,45 грн; загальний залишок заборгованості за процентами 69 416,75 грн; загальний залишок заборгованості за винагородою 42 625,82 грн; 16 000,00 грн - штраф) та 5 653,92 грн судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 04 грудня 2023 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Г. Проскурняк