ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.2023р. Справа №905/964/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, Київ, вул. Шолуденка, буд. 1 , ел. пошта )

до відповідача: Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області (85730, Донецька обл., Ольгинка, вул.Маяковського, будинок 32-б, , ел. пошта: )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"(адреса місцезнаходження: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 42399676)

про стягнення 178 321,10 грн., з яких: 132 273,96 грн. - заборгованість, 25 177,93 грн. - пеня, 2097,16 грн. - 3% річних, 18 772,15 грн. - інфляційні втрати,

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області про стягнення 178 321,10 грн., з яких: 132 273,96 грн. - заборгованість, 25 177,93 грн. - пеня, 2097,16 грн. - 3% річних, 18 772,15 грн. - інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається те, що у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем у листопаді 2021 та у лютому 2022 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - позивача, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. Мало місце неналежне виконання відповідачем обов`язків за Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений природний газ, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 132 273,96 грн. та виникли підстави для нарахування 25 177,93 грн. пені, 2097,16 грн. 3% річних та 18 772,15 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою від 12.12.2022 прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі №905/964/22, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, у зв`язку з відсутністю знаків поштової оплати та тимчасовим припиненням відправлення поштової кореспонденції в Господарському суді Донецької області, ухвалу Господарського суду Донецької області про відкриття провадження у справі №905/964/22 від 12.12.2022 було направлено на електронні адреси учасників справи, зазначені у позовній заяві.

23.12.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що 05.11.2021 між Відділом освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" було укладено договір постачання природного газу № 04-1052/21-бо-т/274, а з позивачем жодного договору укладено не було. Крім того, на думку відповідача, дія Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022р. поширюється на спірні правовідносини.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач просив врахувати обставини евакуації та відсутність інформації у працівників Відділу освіти Ольгинської селищної ВЦА, які наразі працюють, про заборгованість перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а також звільнити від сплати пені у сумі 25 177,83 грн., 3% річних в сумі 2 097,16 грн., інфляційних втрат в сумі 18 772,15 грн. та судових витрат в розмірі 2 674,82 грн.

28.12.2022 на електронну адресу господарського суду Донецької області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що згідно даних з Інформаційної платформи оператора ГТС в період з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022 саме ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" здійснювало постачання природного газу відповідачу як постачальник «останньої надії», натомість у зазначений період на інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу в той же період з боку ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг». Також представник позивача наполягав на тому, що на спірні правовідносини не поширюється дія Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022, оскільки на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р покладено обов`язки постачальника «останньої надії» строком на 3 роки. Крім того, неотримання рахунку на оплату товару не впливає на обов`язок покупця оплатити товар. Більш того, відповідно до п.п. 4.2 розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора ГТС та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Також 28.12.2022 від представника позивача надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг". Клопотання мотивовано тим, що в предмет розгляду справи входить дослідження питання постачання Позивачем природного газу Відповідачу в тому числі з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022, а враховуючи аргументи Відповідача щодо укладення договору постачання природного газу № 04-1052/21-бо-т/274 з ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" у спірний період, вважає що рішення по справі № 905/964/22 може вплинути на права та обов`язки ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" щодо Відповідача.

Ухвалою суду від 02.01.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (адреса місцезнаходження: 04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1; ідентифікаційний код 42399676).

16.01.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" надійшли письмові пояснення по справі. Як вбачається зі змісту вказаних пояснень, між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та відповідачем було укладено договір постачання природного газу №04-1052/21-бо-т/274 від 05.11.2021, а самого відповідача зареєстровано споживачем в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 12.11.2021. В подальшому, у зв`язку з неналежним виконанням споживачем умов договору щодо своєчасної оплати споживача було обмежено на інформаційній платформі Оператора ГТС з 01.02.2021. Відповідно, після проведеної оплати в повному обсязі, реєстрацію споживача було поновлено на інформаційній платформі Оператора ГТС з 13.02.2021. Також у вказаних поясненнях зазначено про те, що загальний обсяг природного газу, використаний зареєстрованими об`єктами споживача з ресурсів товариства в листопаді 2021 та лютому 2022 складає: у листопаді 2021 року 5851,00 куб.м. (з 12.11.2021 по 30.11.2021), у лютому 2022 року 3111,61 куб.м. (з 13.02.2022 по 28.02.2022).

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався

В той же час, судом враховано, що ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Тобто, навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

З наведених приписів закону вбачається, що запровадження військового стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту, з урахуванням основних засад (принципів) господарського судочинства, встановлених ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

На думку суду, враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

05.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - постачальник) та Відділом освіти Ольгинської селищної ради Волноваського району Донецької області (далі - споживач) було укладено договір постачання природного газу №04-1052/21-БО-Т/274 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природних газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 2021 року по грудень 2022 (включно), в кількості 155,9 тис. куб.метрів (сто п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот куб. метрів), в тому числі по місяцях згідно таблиці (а.с.118).

Підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів Постачальника (надалі - Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС (п. 2.3 договору).

Згідно п. 3.3 договору постачання (включення споживача до Реєстру споживачів Постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється за умови виконання споживачем вимог пункту 5.1 цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору. Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Згідно п.п. 1 п. 6.3 договору постачальник має право ініціювати заходи з припинення (обмеження) постачання природного газу споживачеві в разі:

- невиконання споживачем пунктів 5.1 та 8.4 цього договору;

- відмови споживача від підписання акту приймання-передачі без відповідного письмового обґрунтування.

Газопостачання споживачу може бути припинено в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Якщо споживач порушив умови пункту 5.1 цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ, постачальник має право припинити постачання газу шляхом виключення споживача з Реєстру без погодження із споживачем. Припинення (обмеження) постачання природного газу споживачеві здійснюється постачальником з 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому споживач мав здійснити остаточний розрахунок за розрахунковий період (п. 8.1 договору).

Відповідно до п. 13.1 договору він набирає чинності з дати його укладання і діє в частині постачання газу до 31 грудня 2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.

Вищезазначений договір підписано представниками сторін без зауважень, підписи скріплено печатками.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" для виконання повноважень місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених цим Законом, в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції можуть утворюватися військово-цивільні адміністрації. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на територіях відповідних територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України, повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, сільських, селищних, міських голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Частиною 1 ст.3 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації" передбачено, що військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України.

Повноваження військово-цивільних адміністрацій населених пунктів починаються з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і припиняються у день відкриття першої сесії новообраної ради (абз.2 ч.11 ст.3 Закону України "Про військово-цивільні адміністрації").

Указом Президента України № 61/2021 від 19.02.2021 року утворена Ольгинська селищна військово-цивільна адміністрація Волноваського району Донецької області.

У зв`язку з викладеним, за висновком суду, належним відповідачем у даній справі, є саме Відділ освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідача - Відділ освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області - було включено до Реєстру прав споживачів Постачальника (третя особа) з датою початку постачання з 12.11.2021.

В подальшому, у зв`язку з неналежним виконанням споживачем умов вищезазначеного договору в частині своєчасної оплати, споживача (відповідача) було обмежено на інформаційній платформі Оператора ГТС з 01.02.2021, а після проведеної оплати в повному обсязі, реєстрацію споживача було поновлено на інформаційній платформі Оператора ГТС з 13.02.2022.

Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХS000183GC400Х.

Наполягаючи на стягненні з відповідача суми боргу з оплати вартості спожитого природного газу за періоди з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022, позивач, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», посилався на укладення між сторонами договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» та включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії».

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

За приписами п.26 ч.1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до п.1 ст.15 Закону України «Про ринок природного газу», Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і відповідно спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується листом ТОВ "Оператора ГТС України" від 28.09.2022 № ТОВВИХ-22-10438, в якій викладена інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10), (а.с. 49).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), Постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Отже, протягом періоду з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022 діяв типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії», укладений між Відділом освіти Ольгинської сільської ради Волноваського району Донецької області (нині - Відділ освіти Ольгинської військово-цивільної адміністрації) (споживач) та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (постачальник «останньої надії»).

Відповідно до пункту 2.1 типового договору постачальник «останньої надії» зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Пунктами 3.1. 3.4. розділу III Договору передбачено, що постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення Постачальником постачання природного газу Споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу Постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу Споживачу Постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору. Постачальник не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за природний газ, що не визначена відповідно до пункту 4.1 розділу IV цього Договору.

Пунктами 4.1- 4.4 типового договору передбачено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником «останньої надії» на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником «останньої надії» відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником «останньої надії» на власному сайті.

Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Постачальник «останньої надії» зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником «останньої надії» і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником «останньої надії» відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Пунктом 4.5. Договору визначено, що у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Відповідно до п. 11.1 та п. 11.2. Договору він набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим Договором. У разі внесення в установленому законодавством порядку змін до змісту Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженого Регулятором, Сторони погоджуються з такими змінами у цьому Договорі.

Протягом строку дії Договору Споживач має право укласти договір постачання природного газу з іншим постачальником. У такому випадку цей Договір достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (згідно з даними інформаційної платформи Оператора ГТС). Якщо Споживач бажає в інших випадках відмовитися від Договору, він має право розірвати його без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації Постачальнику шляхом надання йому одностороннього повідомлення щонайменше за три дні до дати розірвання (п. 11.3. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 132 273,96 грн., а саме: у листопаді 2021 в об`ємі 866,00 м3 на суму 14 548,80 грн. з ПДВ та в лютому 2022 в об`ємі 2 872,39 м3 на суму 117 725,16 грн.

Факт направлення вказаних рахунків відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи списками згрупованих відправлень ДП «Укрпошта» від 11.01.2022 та 23.03.2022 (а.с. 72-75, 79-82).

Оскільки відповідачем не було здійснено оплату за природний газ відповідно до Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на укладений 05.11.2021 договір постачання природного газу № 04-1052/21-БО-Т/274 відповідно до якого Відділ освіти Ольгинської селищної ради мав отримувати природний газ у період з дати його укладання до 31 грудня 2022 від ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", на підтвердження чого відповідачем було надано копію відповідного договору.

В той час, суд вказує, що наявність такого договору не підтверджує факт постачання у спірний період природного газу відповідачу саме ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", адже спростовується наступними обставинами.

Так, згідно пункту 4.2 типового договору об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатку в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу, в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу, відповідно, мають право користування ресурсами Інформаційної платформи. Тому відповідач може відповідно до даних Інформаційної платформи перевіряти дані щодо власного споживання природного газу (постачальника, періоди, об`єми спожитого газу).

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником у спірні періоди, Оператор ГТС за участю операторів газорозподільних систем, об`єми природного газу, спожитого відповідачем у періоди з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022 року автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, в тому числі в спірні періоди, до портфеля постачальника "останньої надії", підтверджується наявним в матеріалах справи листом Оператора ГТС від 28.09.2022 № ТОВВИХ-22-10438, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (форма № 10) та роздруківкою з екрану інформаційної платформи оператора ГТС.

Відповідно до пп. 19 п. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову № 3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України", на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" ().

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, враховуючи дані з Інформаційної платформи оператора ГТС в періоди з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022, саме позивач здійснював постачання природного газу відповідачу як постачальник "останньої надії", натомість, у зазначений період на Інформаційній платформі відсутня інформація щодо постачання природного газу відповідачу (в той же період) з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг".

Суд також вважає за необхідне відзначити, що згідно п. 3.2. договору постачання природного газу від 05.11.2021 № 04-1052/21-БО-Т/274, укладеного між відповідачем та ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Пунктом 3.1. цього договору визначено, що право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.5. вказаного Договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.

Такий акт, що підтверджував би постачання природного газу відповідачу іншим постачальником за договором, у спірний період в матеріалах справи відсутній.

Відсутні також й докази включення відповідача до Реєстру споживачів ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" у спірний період.

Тоді, як в матеріалах справи містяться докази включення відповідача саме до Реєстру споживачів позивача.

Вказані обставини підтверджують постачання природного газу у спірний період саме з ресурсу позивача.

Крім того, п. 8.1. договору постачання природного газу від 05.11.2021 №04-1052/21-БО-Т/274 встановлено, що якщо споживач порушив умови пункту 5.1. цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ, постачальник має право припинити постачання газу шляхом виключення споживача з Реєстру без погодження із споживачем.

Враховуючи вищевикладене, вбачається, що відповідачу було припинено постачання природного газу з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг", відповідно до п. 8.1. договору, у зв`язку з чим, відповідача було автоматично включено до реєстру постачальника "останньої надії" - позивача.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що 26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 № 1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 809 і від 09.12.2020 № 1236".

Пунктом 2 Постанови КМУ № 1102 визначено зобов`язання акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Означена норма не містить інформації про періоди такого включення до реєстру постачальника "останньої надії", а лише визначає дату початку дії цієї норми - з 01.10.2021 року.

Відповідач є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

Таким чином, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником у спірні період з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022 року відповідача автоматично було включено до портфеля постачальника "останньої надії" - ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем. Фактичне таке споживання відбувалось у вказаний період.

Отже, з огляду на викладене, судом встановлено, що саме позивачем у періоди з 01.11.2021 по 11.11.2021 та з 01.02.2022 по 12.02.2022 поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 132 273,96 грн., а саме: у листопаді 2021 в об`ємі 866,00 м3 на суму 14 548,80 грн. з ПДВ та в лютому 2022 в об`ємі 2 872,39 м3 на суму 117 725,16 грн.

Судом встановлено, що позивачем направлялися відповідачу рахунки на оплату № 31249 за спожитий в листопаді 2021 природний газ на суму 14 548,80 грн. та № 9781 за спожитий в лютому 2022 природний газ на суму 117 725,16 грн. Докази направлення містяться в матеріалах справи.

В той час, докази оплати спожитого відповідачем газу у спірний період в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки відповідач не спростував доводів позивача щодо порушення строків здійснення оплати виставленого позивачем рахунку та, відповідно, не надав суду доказів здійснення такої оплати, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови типового договору постачання природного газу від 30.09.2015 № 2501 та положення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми боргу в розмірі 132 273,96 грн. обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Як вже зазначалося, умовами п. 4.5 типового договору встановлено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в poзмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунок пені за визначені позивачем періоди, господарський суд дійшов висновку, що останній є вірним, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у розмірі 25 177,83грн.

За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за загальний період з 01.01.2022 по 30.09.2022 нараховано 3 % річних в загальному розмірі 2097,16 грн., а саме:

- за поставкою листопада 2021 року за період з 01.01.2022 по 30.09.2022 в сумі 326,45 грн.

- за поставкою лютого 2022 року за період з 01.04.2022 по 30.09.2022 в сумі 1770,71 грн.,

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобов`язання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов`язання виникають нові додаткові зобов`язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобов`язання є заходами відповідальності за порушення основного зобов`язання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобов`язання.

3% річних за своїми ознаками є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобов`язання, і за своєю правовоюприродою є самостійним способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобов`язань.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунки 3% річних за визначені позивачем періоди, господарський суд дійшов висновку, що останні є арифметично та методологічно вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 2097,16 грн. підлягають задоволенню.

Також позивачем нараховано інфляційні втрати в сумі 18 772,15 грн. за загальний період з січня 2022 по вересень 2022, а саме:

- за поставкою листопада 2021 року за період з січня 2022 по вересень 2022 в сумі 3 172,23 грн.;

- за поставкою лютого 2022 року за період з квітня 2022 по вересень 2022 в сумі 15 599,92 грн.;

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24.01.2018 по справі № 910/24266/16, відповідно до якої вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" розрахунки інфляційних втрат за визначені позивачем періоди, господарський суд дійшов висновку, що останні є арифметично та методологічно вірними, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення 18 772,15 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області про стягнення 178 321,10 грн., з яких: 132 273,96 грн. - основна заборгованість, 25 177,93 грн. - пеня, 2097,16 грн. - 3% річних, 18 772,15 грн. - інфляційні втрати - задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Ольгинської селищної військово-цивільної адміністрації Волноваського району Донецької області (85730, Донецька обл., Ольгинка, вул.Маяковського, будинок 32-б, , ел. пошта: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, Київ, вул. Шолуденка, буд. 1 , ел. пошта ) заборгованість в сумі 132 273,96 грн., пеню в сумі 25 177,83 грн., 3% річних в сумі 2097,16 грн., інфляційні втрати в сумі 18 772,15 грн., судовий збір в сумі 2674,82 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2023.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.С. Зельман