ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

05 грудня 2023 року м. ХарківСправа № 922/2923/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н. А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" (62570, Харківська область, Вовчанський район, с. Гонтарівка, вул. Дмитрівська, буд. 102, код 01203834)

до Фізичної особи-підприємця Чепурної Олени Володимирівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/2923/21 за позовом ДП "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" до ФОП Чепурної О.В. про визнання недійсним договору від 22.05.2016, укладеного від імені ДП "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" з ФОП Чепурною О.В., про виконання робіт по ремонту вузлів та агрегатів до авто- та сільськогосподарської техніки.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.10.2023 позов залишено без розгляду у зв`язку із неявкою позивача на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.11.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.10.2023 у справі №922/2923/21 скасовано, справу № 922/2923/21 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

04.12.2023 справу № 922/2923/21 повернуто до Господарського суду Харківської області та передано судді Новіковій Н. А.

Водночас, суддя Новікова Н. А. з метою уникнення сумнівів у її неупередженості і об`єктивності при продовженні розгляді даної справи, вважає за необхідне заявити самовідвід, виходячи з наступного.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Відповідна правова позиція викладена в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2018 року у справі №901/22/17.

Відповідно до статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Законодавством України встановлені підстави подання відводу (самовідводу), системний аналіз яких свідчить, що усунення судді від правосуддя повинно бути мотивованим і відповідати меті забезпечення неупередженості суду.

Слід зазначити, що вимога про вмотивованість заяви про самовідвід прямо випливає зі змісту частини 1 статті 38 ГПК України. Аналіз цієї норми права, а також норм статей 35-37 ГПК України свідчить про те, що законодавець визнає за суддею право на самовідвід, але тільки в разі наявності визначеної причини, в силу якої правосуддя може бути упередженим або несе ризики виглядати таким.

Статтею 35 ГПК України визначено невичерпний перелік обставин, що можуть слугувати підставами для відводу (самовідводу) судді. Так, п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України встановлено, що підставами для відводу (самовідводу) судді є інші (крім наведених в п. п. 1-4 ст. 35 ГПК України, обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Головна мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». У випадку самовідводу сам суддя повинен бути переконаним, що є достатньо фактів, які свідчать про його безсторонність. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Інститут самовідводів - один з інструментів суду для забезпечення неупередженого судового розгляду. Однією із підстав для скасування судового рішення є ухвалення його незаконним складом суду.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» повторно наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Суд зазначає, що постановляючи ухвалу від 04.10.2023 про залишення позову без розгляду суд виходив з певної правової позиції про те, що позивач 04.10.2023 не з`явився у судове засідання, про час та місце судового засідання був повідомлений судом належним чином та своєчасно будь-яких пояснень на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання та клопотань про розгляд позову без його участі не подавав, жодних активних дій щодо підтримання заявлених позовних вимог не вчиняв, тобто позивач фактично самоусунувся від розгляду даної справи, необхідних дієвих заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору не вчинив.

При цьому суд зауважив, що на час проведення судового засідання 04.10.2023 жодних клопотань про розгляд позову без участі позивача в матеріалах справи не було, таке клопотання надійшло до суду вже після постановлення ухвали про залишення позову без розгляду та після закриття судового засідання.

Відтак виходячи саме із вказаних фактичних обсатвин з огляду саме на належне повідомлення позивача про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви Державного підприємства "Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України" без розгляду у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

При цьому суд констатував, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Приймаючи до уваги, що у суду фактично вже сформована правова позиція щодо розгляду даної справи, подальший розгляд даної справи тим же складом суду не забезпечить відсутність сумнів у сторін у неупередженості та об`єктивності судді, тому в контексті «процесуальної» справедливості та для забезпечення об`єктивного подальшого розгляду спору по даній справі, з метою забезпечення виключення будь-якого обґрунтованого сумніву у безсторонності суду, суддя Новікова Н. А. вважає за необхідне заявити та задовольнити самовідвід від продовження розгляду даної справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2, 8, 35, 38, 39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заявити та задовольнити самовідвід судді Новікової Н. А. від продовження розгляду справи № 922/2923/21.

2. Матеріали справи № 922/2923/21 передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду для продовження розгляду справи № 922/2923/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвалу складено та підписано 05.12.2023.

Суддя Н.А. Новікова