ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023м. ХарківСправа № 922/3374/23

Господарський суд Харківської області у складі

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Татаурова В.А.

розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93, ідентифікаційний код 43456290)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93, ідентифікаційний код 43594630) треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Приватний нотаріус ХМНО Клопотов Станіслав Давидович (61003, м. Харків, пров. Короленка, 19, засоби зв`язку: ), 2. Tовариство з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧЕ ШТІЛЬ" (ідентифікаційний код 40546013, 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 2)
про скасування державної реєстрації права власності
за участю представників учасників справи:

позивача - адвоката Бардіна І.С.

відповідача - адвоката Федосенко Н.А.

3-ї особи - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" (відповідач), в якій просить суд:

- скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63119938 від 28.01.2022, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної № 1 у секції № 1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 1 група нежитлових приміщень поверху надбудови № І, № ІІ та № ІІІ у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 57.2 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФОРМУЛА КОМФОРТА";

- скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63121502 від 28.01.2022 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної № 2 у секції № 7, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 2 група нежитлових приміщень поверху надбудови № ІV -:- VIII у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 106.7 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФОРМУЛА КОМФОРТА".

Позивач у позовній заяві також просить вирішити питання про розподіл судових витрат та зазначив, що докази понесення та сплати витрат на професійну правничу допомогу у цій справі будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні приміщення є приміщеннями загального користування (допоміжними), а отже є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку та відповідно до положень ст. 382 ЦК України перебувають у власності мешканців багатоквартиного будинку, а тому відповідач незаконно здійснив реєстрацію права власності на спірні приміщення та ураховуючи, що відповідач є першою особою, за якою протиправно вперше було зареєстровано право власності на спірні приміщення, достатнім та ефективним способом захисту на думку позивача буде відновлення становища, що існувало до порушеного права позивача, а саме скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та реєстрації.

Крім того, разом із позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову (вх.№3374 від 27.07.2023).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 у справі №922/3374/23 в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову (вх.№3374 від 27.07.2023) відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 у справі №922/3374/23 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/3374/23. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 28 серпня 2023 року о 12:20. Залучено до участі у справі 3-ю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса ХМНО Клопотова Станіслава Давидовича (61003, м. Харків, пров. Короленка, 19, засоби зв`язку: НОМЕР_1 ). Запропоновано відповідачу не пізніше як за п`ять днів до підготовчого засідання надати суду відповіді на запитання позивача у формі заяви свідка, яка передбачена ст. 88 ГПК України та докази, що підтверджують відповідні обставини або обгрунтовану відмову від надання відповіді на поставлені запитання. Судом звернуто увагу, що копії заяви свідка, докази, що підтверджують відповідні обставини, викладені у заяві свідка або копія обгрунтованої відмови від надання відповіді на поставлені запитання мають бути надіслані позивачу, а докази їх надсилання надані до суду разом з відповідними заявами свідка або відмовою від надання відповіді на поставлені запитання. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено 3-й особі строк на подання пояснення щодо позову - 5 днів з дня отримання цієї ухвали суду; на подання пояснення щодо відзиву на позовну заяву - 5 днів з дня отримання копії відзиву на позовну заяву. 28.08.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання та поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву (вх.№ 22962).

Ухвалою суду від 28.08.2023 повернуто відповідачу клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву від 28.08.2023 без розгляду на підставі ч. 4 ст. 170 ГПК України. Задоволено клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання. Підготовче засідання у справі № 922/3374/23 відкладено на "11" вересня 2023 р. 15:00 год.

07.09.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про продовження процесуальних строків (вх.№241370), в якому останній просив визнати поважними причини пропуску процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив на позовну заяву до розгляду, в якому відповідач просить в позові відмовити, обгрунтовуючи свої заперечення зокрема тим, що матеріали справи не містять доказів, що спірні нежитлові приміщення є саме допоміжними приміщеннями, посилання позивача про належність спірного приміщення до допоміжних у зв`язку з наявністю у ньому інженерних комунікацій (комунікації з водопостачання та водовідведення, які здійснюють обслуговування будинку), є безпідставним, оскільки сама тільки наявність комунікацій не визначає статус приміщення як допоміжного, позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували наявність у спірних приміщеннях інженерних комунікацій та технічних пристроїв, без доступу до яких експлуатація житлового будинку є неможливою. Відповідач також вважає, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту своїх прав.

07.09.2023 до суду надійшло клопотання відповідача (вх.№241370) про відкладення судового засідання у зв`язку з неотриманням відповідачем відповіді на адвокатський запит №31/08-23 від 31.08.2023, який скеровано на адресу забудовника та відчужувача спірного нерухомого майна - Товариству з обмеженою відповідальністю "Дойче Штиль".

10.09.2023 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання, яке зареєстровано 11.09.2023 за вх.№24400, в якому останній просив суд зобов`язати відповідача надати в порядку ст. 90 ГПК України у формі заяви свідка вичерпні відповіді окремо по кожному питанню, які були поставлені позивачем у позовній заяві. У випадку ненадання відповідачем відповідей в порядку ст. 90 ГПК України на поставлені у позовній заяві питання позивач просить суд визнати встановленим факт наявності підстав для задоволення позовних вимог.

10.09.2023 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання, яке зареєстровано 11.09.2023 за вх.№24402, в якому останній просив суд відмовити відповідачу у задоволенні клопотання про продовження процесуальних строків для надання відзиву на позовну заяву та постановити ухвалу про стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету штрафу за зловживання процесуальними правами або повернути клопотання про продовження процесуальних строків.

В підготовчому засіданні 11.09.2023 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, яку занесено до протоколу судового засідання від 11.09.2023: про відкладення підготовчого засідання на 25 вересня 2023 року о(б) 15:20 год; про повернення позивачу заяви про зобов`язання відповідача надати відповідь на поставлені у позовній заяві питання в порядку та у відповідності до вимог ст. 90 ГПК України та про зобов`язання відповідача надати докази в порядку ч. 2 ст. 74 ГПК України - без розгляду; про задоволення клопотання відповідача про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та прийняття відзиву на позовну заяву до розгляду; про задоволення клопотання сторін про відкладення підготовчого засідання.

14.09.2023 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, яку зареєстровано 15.09.2023 за вх.№24991, в якій останній просить суд відхилити заперечення, які наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву та задовольнити у повному обсязі позовні вимоги. Позивач також у відповіді на відзив просив суд зобов`язати відповідача в порядку ст. 90 ГПК України надати у формі заяви свідка вичерпні відповіді окремо на кожні питання, які були поставлені позивачем у позовній заяві з наданням відповідних доказів за п`ять днів до підготовчого засідання та у випадку нестачі для суду певних доказів, позивач просить провести огляд речових доказів обладнання (за їх місцезнаходженням), яке розташоване у спірних приміщеннях, із залученням представників сторін, понятих та здійсненням фотографування, звуко- і відеозаписом, про що скласти відповідний протокол.

22.09.2023 за вх. 25721 до суду від відповідача надійшли відповіді на запитання позивача у формі заяви свідка.

22.09.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 81 ГПК України (вх.№25721).

Ухвалою суду від 25.09.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача про зобов`язання відповідача надати відповіді на поставлені у позовній заяві запитання. Залучено до участі у справі 3-ю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Tовариство з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧЕ ШТІЛЬ" (ідентифікаційний код 40546013, 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 2). Зобов`язано сторін надіслати 3-й особі копії їх заяв по суті справи разом з доданими до цих заяв документами листом з описом вкладення не пізніше двох днів з дня постановлення цієї ухвали, докази чого надати суду до 09.10.2023. Встановлено 3-й особі строк на подання пояснення щодо позову - п`ять днів з дня отримання копії позовної заяви, щодо відзиву - п`ять днів з дня отримання копії відзиву на позовну заяву. Задоволено клопотання відповідача про витребування доказів. Витребувано у Tовариства з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧЕ ШТІЛЬ" (ідентифікаційний код 40546013, 01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 2) наступні відомості та інформацію: 1) Чи проектувались та будувались Приміщення котельні № 1 площею 57,2 кв.м. у житловому будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (приміщення Котельної № 1 у секції № 1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 1 - група нежитлових приміщень поверху надбудови № І, № II та № III у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 57,2 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120)) та Приміщення котельні № 2 площею 106,7 кв.м у житловому будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (приміщення Котельної № 2 у секції № 7 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 2 - група нежитлових приміщень поверху надбудови IV -:- VIII у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 106,7 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120)) як самостійні об`єкти нерухомого майна (окремо визначені нежилі нежитлові приміщення, які не призначені для забезпечення експлуатації/обслуговування будинку чи побутового обслуговування мешканців будинку, власників квартир? 2) Повідомити чи проектувались та будувались Приміщення котельні № 1 площею 57,2 кв.м у житловому будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (приміщення Котельної № 1 у секції № 1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 1 - група нежитлових приміщень поверху надбудови № І, № ІІ та № III у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 57,2 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120)) та Приміщення котельні № 2 площею 106,7 кв.м у житловому будинку, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (приміщення Котельної № 2 у секції № 7 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 2 - група нежитлових приміщень поверху надбудови № IV -:- VIII у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 106,7 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120)) як допоміжні приміщення (які обладнані під котельні та оснащені технічним (газоспоживаючим) обладнанням) та призначені для забезпечення експлуатації/обслуговування будинку чи побутового обслуговування мешканців будинку, власників квартир, підвищення життєвого комфорту і задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. Якщо ні, то надати засвідчені копії відповідних документів, які спростовують факт відношення спірних приміщень до статусу допоміжних? Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на "16" жовтня 2023 р. о 10:30.

В підготовчому засіданні 16.10.2023 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, яку занесено до протоколу судового засідання від 16.10.2023 про відкладення підготовчого засідання на 30 жовтня 2023 року о(б) 14:30 год.

В підготовчому засіданні 30.10.2023 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, яку занесено до протоколу судового засідання від 30.10.2023 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06 листопада 2023 року о(б) 14:00 год.

В судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання від 06.11.2023 про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 20 листопада 2023 року о 15:00.

Присутній у судовому засіданні 20.11.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні 20.11.2023 представник відповідача просив в позові відмовити повністю.

Представники 3-х осіб на стороні відповідача у судове засідання 20.11.2023 не з`явилися, про дату, час і місце цього засідання повідомлені ухвалою суду від 06.11.2023 в порядку статей 120-121 ГПК України.

Треті особи на стороні відповідача пояснень щодо позову та щодо відзиву суду не надали. При цьому, 3-я особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЙЧЕ ШТІЛЬ" витребувану ухвалою суду від 25.09.2023 у цій справі інформацію суду не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне.

Як убачається з матеріалів справи, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" створено відповідно до Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: Україна, 61022, Харківська область, місто Харків, вул. Клочківська, будинок 93.

Позивачем зазначено, що для забезпечення теплопостачання багатоквартирного будинку, а також здійснення багатьох інших питань, пов`язаних з експлуатацією та обслуговуванням мереж теплотрас, сантехнічного трубопроводу, теплового та іншого обладнання, спрямованого на забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 та побутового обслуговування його мешканців, відповідно до вимог проектної та технічної документації щодо будинку за вказаною адресою були передбачені та побудовані у вказаному житловому будинку котельня № 1 площею 57,2 кв.м (приміщення котельної № 1 у секції № 1) та котельня № 2 площею 106,7 кв.м (приміщення котельної № 2 у секції № 7).

Позивачеві стало відомо, що 31.12.2021 приватним нотаріусом ХМНО Клопотовим С.Д. рішеннями про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63119938 від 28.01.2022, індексний номер: 63121502 від 28.01.2022 за відповідачем було зареєстровано право власності на Котельню № 1 - група нежитлових приміщень поверху надбудови № І, № ІІ та № ІІІ у житловому будинку літ. "А - 9 - 12" площа (кв.м): 57.2 та на Котельню № 2 - група нежитлових приміщень поверху надбудови № ІV -:- VІІІ у житловому будинку літ. "А - 9 - 12" площа (кв.м): 106.7 за адресою: Харківська область, м. Харків, вулиця Клочківська, будинок 93.

За твердженням позивача, після реєстрації права власності спірних приміщень за відповідачем, останній почав чинити позивачу та іншим співвласникам перешкоду у користуванні котельною та обладнанням, розташованим у ній, обмежив доступ до останньої та почав через посередників надавати співвласникам будинку послуги з теплопостачання виставляючи рахунки з теплопостачання мешканцям, що фактично має ознаки складу злочину. З цього приводу позивач звертався неодноразово зі скаргами до різних установ та організацій, однак це не призвело до поновлення порушеного права співвласників багатоквартирного будинку.

Позивач вважає, що такий стан речей є вкрай незаконним та грубо порушує право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку на їх майно, оскільки спірні приміщення та розміщене в них обладнання належать саме до об`єктів права спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку в силу прямої вказівки закону. Котельні належать саме до допоміжних приміщень, мають спеціальний правовий режим та порядок користування, а тому протиправне одноособове привласнення сторонньою особою спільного майна співвласників багатоквартирного будинку та подальша експлуатація спільного обладнання співвласників з метою отримання прибутку з цих же співвласників на думку позивача є грубим порушенням вимог чинного законодавства (злочином), а тому права співвласників мають бути якнайшвидше поновлені.

Крім того, позивачем зазначено, що спірні приміщення мають назву "Котельня" та будувалися саме як котельні для обслуговування усіх співвласників багатоквартирного будинку, а не як окремі нежитлові приміщення, про що свідчить розміщене в них теплове, сантехнічне та інше обладнання, призначене для забезпечення експлуатації будинку, оскільки дані приміщення необхідні для доступу та можливості технічного обслуговування системи теплопостачання будинку.

За твердженням позивача, факт належності спірних приміщень саме до об`єкту права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку підтверджується, зокрема, Актом приймання-передачі на котельні №1 та котельні №2 у власність від 17.04.2020 з балансу ТОВ "Дойче Штиль" у власність (на баланс) Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула комфорта"; висновком експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса; проектною та технічною документацією (витягами з неї) на будинок за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Клочківська, 93, з яких вбачається, що вказані приміщення проектувались та будувались, а відповідно обладнання виділялось саме як котельні, які мали забезпечувати теплопостачання усім співвласникам багатоквартирного будинку, обслуговуючи їх потреби, а також технічний паспорт на будинок.

На підставі викладеного, позивач вважає, що спірні приміщення є приміщеннями загального користування (допоміжними), а отже є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку та відповідно до положень ст. 382 ЦК України перебувають у власності мешканців багатоквартиного будинку, а тому відповідач незаконно здійснив реєстрацію права власності на спірні приміщення та ураховуючи, що відповідач є першою особою, за якою протиправно вперше було зареєстровано право власності на спірні приміщення, достатнім та ефективним способом захисту на думку позивача буде відновлення становища, що існувало до порушеного права позивача, а саме скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності та реєстрації.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" власники квартири та нежитлових приміщень в будинку є співвласниками допоміжних приміщень в силу закону і додаткового підтвердження такого факту в судовому порядку не вимагається.

Згідно з ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦК України розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпоряджання спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" багатоквартирний будинок визначено як житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно абз. 6 статті 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" під допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку розуміють приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення), в той час як нежитлове приміщення - це ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

Відповідно до пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 вказаного Закону наведено у рішенні Конституційного Суду від 02.03.2004 №4-рп/2004 зі змінами згідно з рішенням Конституційного Суду від 09.11.2011 N14-рп/2011.

Так, в рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 №4-рп/2004 визначено: "1.1. Допоміжні приміщення (підвали сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього."

В рішенні Конституційного Суду України від 09.11.2011 №14-рп/2011 додатково роз`яснено: "1. В аспекті конституційного звернення положення пункту 2 статті 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 N 2482-ХІІ зі змінами необхідно розуміти так, що власники квартир дво- або багатоквартирних житлових будинків та житлових приміщень у гуртожитку, незалежно від підстав набуття права власності на такі квартири, житлові приміщення, є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою."

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не може бути оскаржені.

Вищевикладене свідчить, що при вирішенні цього спору ключовим є визначення правового статусу нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку, а саме встановлення того, чи відноситься спірне приміщення до допоміжних чи є нежитловим приміщенням в структурі житлового будинку.

При цьому, допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням.

І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 922/1406/21).

Отже, чинним законодавством України встановлено загальне правило (своєрідну презумпцію) наявності у всіх нежитлових приміщень багатоквартирного житлового будинку правового режиму допоміжних приміщень, а як виняток, лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення - для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

Цілком очевидно, що виходячи з такої презумпції та з врахуванням принципу змагальності сторін, лише позивач не повинен доводити режим спірних приміщень як допоміжних, а навпаки, передусім відповідач, який є їх останнім набувачем, має довести винятковий режим спірних приміщень як ізольованих приміщень в багатоквартирному будинку, що не належать до житлового фонду та є самостійним об`єктом нерухомого майна, оскільки зі стадії проектування, тобто з самого початку вони будувалися з іншим цільовим призначенням - для потреб непромислового характеру (схожий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц).

Разом з цим, у постанові Верховного суду у постанові від 08.04.2020 у справі №915/1096/18 зазначено: 33. При вирішенні даного спору ключовим є визначення правового статусу спірних приміщень, а саме встановлення того, чи відносяться вказані приміщення до допоміжних чи є нежитловими приміщеннями в структурі житлового будинку.

34. При цьому допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень.

35. З огляду на наведене Верховний Суд вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги в пунктах 21, 22 Постанови та погоджується з висновком суду першої інстанції про визначення статусу спірних приміщень, як допоміжних в розумінні Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", який ґрунтувався на (1) відомостях акта введення будинку в експлуатацію від 1986 року, відповідно до якого у приміщеннях гуртожитків не було передбачено будь-яких окремих нежитлових приміщень, які не увійшли до житлового фонду; (2) актом приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність від 06.09.2001, який також не містить відомостей про наявність у складі гуртожитків окремих нежитлових приміщень.

36. Натомість суд апеляційної інстанції спростував вказане посилаючись виключно на висновок судової будівельно-технічної експертизи, який прямо суперечить наведеним вище відомостям первинно складеної на будинки документації від 1986 року та від 2001 року.

37. Верховний Суд критично оцінює мотивування апеляційного суду про належність спірних приміщень до нежитлових з посиланням на дослідницьку частину висновку експертизи, який ґрунтувався лише на порядку та умовах фактичної експлуатації цих приміщень на момент проведення експертизи. З огляду на те, що з наявних у справі первинних документів вбачається приналежність спірних приміщень до допоміжних багатоквартирного будинку їх фактичне самовільне переобладнання іншими особами з метою використання за іншим функціональним призначенням не змінює правового статусу цих приміщень.

38. Верховний Суд вважає безпідставним та беззмістовним посилання суду апеляційної інстанції на узгодженість висновку судового експерта з іншими доказами у справі, а саме актом приймання-передачі відомчого житлового фонду у комунальну власність від 06.09.2001 (пункт 2 Постанови), оскільки наведеним вище законодавством унормовано, що допоміжне приміщення багатоквартирного будинку і нежитлове приміщення є різними приміщеннями, критерії їх розмежування є досить чіткими, а тому відсутні підстави стверджувати, що у різних випадках одне і те ж приміщення може одночасно відноситися до допоміжного та бути нежитловим.

Отже, у вищенаведеній справі Верховний Суд визнав безпідставним посилання судів попередніх інстанцій на висновок експерта, в якому зазначалось про фактичний стан приміщень (які були перебудовані) на день проведення експертизи, адже головним є статус приміщень як допоміжних при проектуванні та будівництві.

Подібна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 06 серпня 2019 року у справі № 914/843/17, від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 904/1040/18, від 15 травня 2019 року у справі №906/1169/17, від 15 вересня 2020 року у справі № 904/5047/18.

Отож, право спільної власності на допоміжні приміщення багатоквартирного житлового будинку встановлено ст.382 Цивільного кодексу України та підтверджено Конституційним Судом України у рішенні № 4-рп/2004, відповідно до п. 4.2 якого встановлено, що допоміжні приміщення за Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і одночасно з приватизацією ними квартир та окремо приватизації не підлягають і стають їх спільним майном, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру.

Для підтвердження набутого в такий спосіб права не потребується вчинення будь-яких інших додаткових юридичних дій. Власникам квартир не має необхідності створювати з цією метою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку.

З урахуванням викладеного, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Зважаючи на викладене, набуте громадянами право на квартири житлового фонду та належні до них допоміжні приміщення є непорушним (стаття 41 Конституції України), забезпечується державою і захищається судом (стаття 55 Конституції України).

З аналізу вищенаведених правових норм убачається, що всі суб`єкти права власності рівні перед законом, тому всі власники квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями, ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями, в тому числі і з питань улаштування мансард, надбудови поверхів та ін.

Щодо статусу спірного приміщення як допоміжного, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи убачається, що для забезпечення теплопостачання багатоквартирного будинку, а також здійснення багатьох інших питань, пов`язаних з експлуатацією та обслуговуванням мереж теплотрас, сантехнічного трубопроводу, теплового та іншого обладнання, спрямованого на забезпечення належної експлуатації багатоквартирного будинку за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 та побутового обслуговування його мешканців, відповідно до вимог проектної та технічної документації щодо будинку за вказаною адресою, були передбачені та побудовані у вказаному житловому будинку котельня № 1 площею 57,2 кв.м (приміщення котельної № 1 у секції № 1) та котельня № 2 площею 106,7 кв.м (приміщення котельної № 2 у секції № 7).

Спірні приміщення мають назву "Котельня" та будувалися саме як котельні для обслуговування усіх співвласників багатоквартирного будинку, а не як окремі нежитлові приміщення, про що свідчить розміщене в них теплове, сантехнічне та інше обладнання, призначене для забезпечення експлуатації будинку, оскільки дані приміщення необхідні для доступу та можливості технічного обслуговування системи теплопостачання будинку.

Факт належності спірних приміщень саме до об`єкту права спільної власності співвласників багатоквартирного будинку підтверджується:

- Актом приймання-передачі на котельні №1 та котельні №2 у власність від 17.04.2020 з балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойче Штиль" у власність (на баланс) Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула комфорта";

- проектною та технічною документацією (витягами з неї) на будинок за адресою: Харківська область, м. Харків, вул. Клочківська, 93, з яких вбачається, що вказані приміщення проектувались та будувались, а відповідно обладнання виділялось саме як котельні, які мали забезпечувати теплопостачання усім співвласникам багатоквартирного будинку, обслуговуючи їх потреби, а також технічний паспорт на будинок;

- висновком експерта ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса №20104 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження від 28.06.2023.

Тобто, від самого початку спірні приміщення будувались та здавались в експлуатацію як допоміжні та використовувались за призначенням.

Ураховуючи вищенаведене, спірні приміщення є приміщеннями загального користування (допоміжними), а отже є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку, такі приміщення не могли бути набуті у власність та зареєстровані за відповідачем на праві власності як окремі нежитлові приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тобто, рішення про здійснення такої державної реєстрації прямо суперечить приписам ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України та порушує право спільної сумісної власності співвласників багатоквартирного будинку.

Відтак, відповідачем не доведено, що з самого початку будівництва спірні приміщення не мали статусу допоміжних та, що їх використання мало інше призначення, це також не спростовано заявою свідка.

Отже, спірні приміщення вибули з власності співвласників багатоквартирного будинку поза їх волі, що в свою чергу є порушенням прав та інтересів власників квартир вказаного багатоквартирного будинку.

Щодо способу судового захисту прав позивача, суд зазначає наступне.

Захист порушеного права має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який здатний відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача.

Відповідно до ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (п.57), від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 (п. 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10. 2019 у справі №910/3907/18, від 09.02.2021 у справі №381/622/17 (п. 14).

Як ефективний спосіб захисту за аналогічних обставин саме скасування державної реєстрації права власності за відповідачем визнав Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.01.2023 у справі № 369/7774/17, від 08.05.2023 у справі № 295/17406/18, від 18.10.2022 у справі № 569/17077/16.

Суд також погоджується з доводами позивача стосовно того, що за наведених обставин (першої реєстрації права власності за відповідачем) саме скасування державної реєстрації права власності за відповідачем є найефективнішим способом захисту та поновить порушені права позивача виходячи з наступного.

Спір у справі стосується нерухомого майна, яке за своїм статусом відноситься або є допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку, особливістю правового статусу (за наявністю підтвердження такого статусу), яких є те, що вони є спільною власністю власників квартир у багатоквартирному будинку в силу прямої норми закону, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення співвласниками будь-яких додаткових дій. Зазначене виключає набуття будь-якою особою права власності на такі приміщення як на окремий об`єкт цивільних прав. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 914/554/19.

Відповідно належний спосіб захисту в такій категорії справ за вказаних вище обставин (першої реєстрації права власності за відповідачем) є звернення з позовними вимогами щодо відновлення свого майнового права до суб`єкта, який на думку позивача порушує його право власності, шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Тобто, саме такий спосіб захисту є найефективнішим та поновить порушені права позивача. Застосування до спірних правовідносин такої конструкції дозволить поновити права та уникнути порушення майнових прав інших співвласників ОСББ на допоміжні приміщення.

Законом не передбачено можливості реєстрації права власності на таке майно за управненою особою, без згоди (рішення) інших співвласників будинку.

В даному випадку відповідач є першою особою, за якою протиправно вперше було зареєстровано право власності на спірні приміщення, а тому достатнім та ефективним способом захисту буде відновлення становища, що існувало до порушеного права позивача, а саме скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Отже, вказане відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України".

Підсумовуючи вищенаведене, оскільки спірні приміщення вибули з власності співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93, поза їх волі, що в свою чергу є порушенням прав та інтересів власників квартир вказаного багатоквартирного будинку, позовні вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Беручи до уваги те, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу, витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 4 294,40 грн покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 1, 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", ст. 16, 368, 369, 382 Цивільного кодексу України та ст. 4, 20, 73-75, 77, 80, 177, 178, 203, 233, 236-240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63119938 від 28.01.2022, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної № 1 у секції № 1, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 1 група нежитлових приміщень поверху надбудови № І, № ІІ та № ІІІ у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 57.2 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФОРМУЛА КОМФОРТА".

Скасувати реєстрацію (Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 63121502 від 28.01.2022 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Клопотова Станіслава Давидовича щодо реєстрації права власності) на приміщення Котельної № 2 у секції № 7, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - Котельня № 2 група нежитлових приміщень поверху надбудови № ІV -:- VIII у житловому будинку літ. А-9-12 загальною площею 106.7 кв.м за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 93 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120) за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФОРМУЛА КОМФОРТА".

Судові витрати у справі у вигляді судового збору у розмірі 4 294,40 грн покласти на відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93, ідентифікаційний код 43594630).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93, ідентифікаційний код 43594630) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93, ідентифікаційний код 43456290) судовий збір в сумі 4 294,40 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Німецький проект" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93, ідентифікаційний код 43456290).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Формула Комфорта" (61022, м. Харків, вул. Клочківська, 93, ідентифікаційний код 43594630).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п.17.5 п.17 розділу XI "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "29" листопада 2023 р.

Суддя І.О. Чистякова