ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
28.11.2023 року м.Дніпро Справа № 904/1377/22
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О.
суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.
при секретарі судового засідання: Бурчак А.Ю.
Представники сторін:
від позивача: Пренко Альона Валеріївна, посвідчення №483 від 23.02.2021 р., представник;
від відповідача-1: Резніченко Людмила Іванівна, посвідчення №1210 від 25.01.2018 р., адвокат;
представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС" про стягнення витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 (суддя Ліпинський О.В., повний текст складено 14.11.2022) у справі № 904/1377/22
за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС", м. Дніпро
до відповідача-2 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, м.Дніпро
про припинення права постійного користування землею, скасування державного акту на право постійного користування землею
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 у справі №904/1377/22 в задоволенні позову Дніпровської міської ради (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Едельвейс (далі Відповідач-1) та Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі Відповідач-2) про :

- припинення права постійного користування та скасувати державну реєстрацію права постійного користування на земельну ділянку, кадастровий номер :02:392:0052, площею 0,1851 га, яка розташована за адресою: вул. Старокозацька, 10А за Товариством з обмеженою відповідальністю Едельвейс, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 020, номер запису про право постійного користування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 46580374 із закриттям розділу;

- скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ДПД № 66, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 28.05.1997 за № 000555;

- скасування запису про реєстрацію Державного акту на право постійного користування землею серія ДПД № 66, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 28.05.1997 за № 000555 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з вказаним рішенням, Дніпровська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

08.05.2023 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 у справі № 904/1377/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 у справі № 904/1377/22 залишено без змін. Витрати зі сплати судового збору у сумі 18 607,50 грн. покладено на Дніпровську міську раду.

12.05.2023 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС" про стягнення витрат на правничу допомогу, де заявник просить стягнути з Дніпровської міської ради судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 13 500,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2023 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС" про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №904/1377/22. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 31.05.2023 на 12:40 год.

31.05.2023 судове засідання не відбулося через перебування головуючого суддів Дарміна М.О. у відпустці.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2023р. розгляд справи призначено у судовому засіданні на 07.08.2023р.

04.07.2023р. з Верховного Суду до Центрального апеляційного господарського суду електронною поштою надійшла ухвала від 03.07.2023р. у справі № 904/1377/22 про витребування даної справи, у зв`язку з відкриттям касаційного провадження за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022р. у справі № 904/1377/22.

Ухвалою Центрального Центрального апеляційного господарського суду зупинено провадження по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС", про стягнення витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022р. у справі № 904/1377/22 до закінчення перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023р. та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022р. у справі

№904/1377/22 в касаційному порядку та повернення матеріалів справи

Ухвалою Верховного суду від 02.08.2023 закрито касаційне провадження у справі №904/1377/22 за касаційною скаргою Дніпровської міської ради, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Центрального Центрального апеляційного господарського суду від 19.09.2023 поновлено провадження у справі №904/1377/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС" про стягнення витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 у справі № 904/1377/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 28.11.2023 о 11:00 годин.

28.11.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткової постанови.

Колегія суддів розглянувши заяву представника відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Едельвейс» адвоката Резніченко Л.І. про ухвалення додаткового рішення у справі №904/1377/22, що вона підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які товариство очікує понести у зв`язку із розглядом справи в апеляційній інстанції дорівнює 6000,00 грн, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджується відповідним договором, актом приймання передачі наданих послуг, звітом та рахунком. Квитанція про сплату послуг буде надана додатково.

До відзиву додані докази понесення витрат, а саме: копію витягу з договору про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2023; копію акту приймання передачі наданої правничої допомоги від 23.01.2023; копію звіту про надану правничу допомогу від 23.01.2023; копію рахунку №1 від 23.01.2023.

Постанова апеляційної інстанції, якою рішення господарського суду залишено без змін, ухвалена 08.05.2023.

12.05.2023 до апеляційного суду надійшла заява від відповідача-1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції. Просить додати до матеріалів справи документи на підтвердження додаткових судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн та стягнути з Дніпровської міської ради на користь ТОВ «Едельвейс» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 500,00 грн.

До заяви додані докази понесення витрат, а саме: копію акту приймання передачі наданої правничої допомоги від 09.05.2023; копію звіту про надану правничу допомогу від 09.05.2023; копію рахунку №2 від 09.05.2023; копію квитанції про сплату правничої допомоги від 12.05.2023.

Так, 02 січня 2023 року між ТОВ «Едельвейс» та адвокатом Резніченко Людмилою Іванівною, що діє на підставі Свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серії ДП№ 3605 від 25.01.2018 укладено Договір №1 від 02.01.2023 про надання правової допомоги.

Відповідно до пункту 1.1 Договору, предметом договору є надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

23.01.2023 між ТОВ «Едельвейс» та адвокатом Резніченко Людмилою Іванівною підписано Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги.

Пунктом 1 Акту від 23.01.2023 зазначено, що адвокатом надано, а Клієнтом прийнято правничу допомогу, пов`язану з захистом прав та законних інтересів Клієнта в обсягах, визначених у Звіті від 23.01.2023.

Відповідно до п.5 Акту прийому-передачі наданої правничої допомоги, розмір винагороди (гонорару) адвоката за надану правничу допомогу склав: 6000,00 грн (згідно Звіту про надану правничу допомогу від 23.01.2023 надано правову допомогу: 1.Підготовка та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу по справі №904/1377/22 за ставкою 1500,00 грн тривалістю 3 години на загальну суму 4500,00 грн; 2. Участь у судовому засіданні по справі №904/1377/22 за ставкою 1500,00 грн тривалістю 1 години на загальну суму 1500,00 грн, всього 6000,00 грн).

Згідно платіжної інструкції №23 від 25.01.2023 про сплату гонорару за Договором про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2023, рахунок №1 від 23.01.2023 адвокатом Резніченко Л.І. отримано від Клієнта гонорар у розмірі 6 000, 00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2023 зобов`язано надати додаткові пояснення щодо плати за користування спірною земельною ділянкою.

На вимогу ухвали суду від 27.03.2023 адвокатом Резніченко Л.І. 11.04.2023 надано додаткові пояснення по справі.

09.05.2023 між ТОВ «Едельвейс» та адвокатом Резніченко Людмилою Іванівною підписано Акт прийому-передачі наданої правничої допомоги.

Пунктом 1 Акту від 23.01.2023 зазначено, що адвокатом надано, а Клієнтом прийнято правничу допомогу, пов`язану з захистом прав та законних інтересів Клієнта в обсягах, визначених у Звіті від 09.05.2023.

Відповідно до п.5 Акту прийому-передачі наданої правничої допомоги, розмір винагороди (гонорару) адвоката за надану правничу допомогу склав: 7500,00 грн (згідно Звіту про надану правничу допомогу від 09.05.2023 надано правову допомогу: 1.Підготовка та подання до суду додаткових пояснень на виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2023 по справі №904/1377/22 за ставкою 1500,00 грн тривалістю 3 години на загальну суму 4500,00 грн; 2. Участь у судовому засіданні по справі №904/1377/22 за ставкою 1500,00 грн тривалістю 2 години на загальну суму 3000,00 грн, всього 7500,00 грн).

Згідно платіжної інструкції №149 від 12.05.2023 про сплату гонорару за Договором про надання правничої допомоги №1 від 02.01.2023, рахунок №2 від 03.05.2023 адвокатом Резніченко Л.І. отримано від Клієнта гонорар у розмірі 7500, 00 грн.

Таким чином, загальна сума наданої правничої допомоги склала 13500,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 ГПК України, постанова суду апеляційної інстанції має містити, зокрема, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За приписами п.12 ч.3 ст.2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з частиною 1 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Відповідно до приписів частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 ст. 126 ГПК України).

01.06.2023 Дніпровською міською радою подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якій заперечує щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що розподіляючи витрати на правничу допомогу суду потрібно оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обгрунтованою. Проаналізувавши надані позивачем документи, які підтверджують витрати на правничу допомогу, просить звернути увагу суду на їх неспівмірність та завищення суми за сплачену роботу.

Вказує, що у разі задоволення клопотання про стягнення судових витрат ці кошти будуть відшкодовуватись з бюджету територіальної громади міста Дніпра, які необхідно виділяти та є непід`ємною сумою для бюджету міста.

Просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, яка заявлена у розмірі 13500,00 грн з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критеріїв реальності адвокатських витрат.

Колегія суддів констатує, що зміст клопотання про зменшення витрат на оплау правничої допомоги не містить в собі тверджень, які могли бути б оцінені судом на предмет невідповідності заявлених до стягнення витрат крітеріям співмірності, розумності судових витрат та реальності адвокатських витрат.

Розподіл судових витрат передбачено ст.129 ГПК України, частинами 4, 5 якої встановлено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 ст.129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 925/932/20, від 04.06.2020 у справі № 906/598/19.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

Так, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як: їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

Оскільки зміст клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не містить в собі тверджень апелянта, які б свідчили про невідповідність заявлених до стягнення витрат крітеріям співмірності, розумності судових витрат та реальності адвокатських витрат, а наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт необхідност їх наданя, колегія суддів вважає, що заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, обставини щодо понесення витрат на професійну правничу допомогу у вказаному вище розмірі доведені відповідачем - 1 згідно з положеннями ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Здійснивши аналіз матеріалів справи і доказів понесення витрат відповідача-1 на правову допомогу, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви відповідача-1 та вважає необхідним стягнути з позивача 13 500, 00 грн. понесених відповідачем-1 витрат в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС" про стягнення витрат на правничу допомогу за наслідками розгляду апеляційної скарги Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2022 у справі №904/1377/22 задовольнити.

Стягнути з Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, просп. Д. Яворницького, 75, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕДЕЛЬВЕЙС", м. Дніпро (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 10А., ) витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 13500,00 грн.

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Повний текст додаткової постанови складено 01.12.2023.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв