ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2023 р. Справа№ 910/6827/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Агрикової О.В.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Юрченко Н.П. самопредставництво;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2023

у справі №910/6827/23 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг"

про стягнення 73 500,00 грн неустойки та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2023 року Державне підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг" (далі - відповідач), в якому просило суд зобов`язати відповідача виконати пп.3.2 п. 3 Генеральної угоди про умови здійснення комерційної діяльності з надання послуг з наземного обслуговування №02.1-14/4-03 від 01.04.2019, а саме: надати позивачу інформацію про розмір чистого доходу за перший квартал 2022 р. у вигляді довідки про розмір чистого доходу, отриманого від надання послуг з наземного обслуговування на території позивача, за підписом керівника та головного бухгалтера відповідача, а також стягнути з відповідача 73500,00 грн неустойки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі Генеральної угоди відповідач надає послуги з наземного обслуговування на території Аеропорту з використанням інфраструктури Аеропорту та щоквартально має подавати позивачу інформацію про розмір чистого доходу і сплачувати 10% від квартального чистого доходу позивачу за надані ним послуги, однак, в порушення умов Генеральної угоди, відповідач не надав вказану інформацію за І квартал 2022 року, а інформацію за ІІ-IV квартали надав лише 28.02.2023.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03 серпня 2023 року позов задоволено частково.

З Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг" стягнуто на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" 60 400,00 грн неустойки та 1 242,59 грн витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні позовних вимог в частині стягнення решти (13 100,00 грн) неустойки відмовлено.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг" виконати зобов`язання, встановлене у підпункті 3.2 пункту 3 Генеральної угоди № 02.1-14/4-03 від 01.04.2019, а саме, надати Державному підприємству "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" інформацію про розмір чистого доходу за перший квартал 2022 у вигляді довідки про розмір чистого доходу, отриманого від надання послуг з наземного обслуговування на території Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", за підписом керівника та головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг" (за наявності такої посади). Стягнуті судові витрати.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовної заяви.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутні докази ненадання довідки про чистий дохід за перший квартал 2022 року і суд першої інстанції не здійснив жодних заходів для витребування відповідної бухгалтерської документації сторін; відповідача не було належним чином повідомлено про розгляд справи, оскільки станом на час відкриття провадження адреса відповідача була не "м.Київ, вул. Шулявська, буд.5", а "м.Київ, пр. Берестейський, буд.118".

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просив залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що позивач до апеляційної скарги не надав ані довідки за І квартал 2022 року, ані доказів подання вказаної довідки позивачу, отже не довів факту складання такої довідки та не спростував висновків суду; твердження, що позивач повинен надати суду документ, який свідчить про ненадання відповідачем довідки, є необґрунтованим, оскільки саме позивач повинен спростувати твердження позивача; позивачем у позовній заяві зазначена адреса відповідача, яка вказана у договорі; відповідач не повідомляв позивача про зміну свого місцезнаходження (адреси), а з наданого ним Витягу неможливо з`ясувати, коли він змінив адресу та коли такі відомості з`явились у реєстрі; всі повідомлення, що направлялись відповідачу, повертались з підстав закінчення терміну зберігання, а не з тих підстав, що він не знаходиться за вказаною адресою.

Сторони належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвали суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи на повідомлені офіційні адреси електронної пошти, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних документів.

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.04.2019 між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", як Аеропортом, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Аерохендлінг", як Компанією, було укладена Генеральна угода №02.1-14/4-03 про умови здійснення комерційної діяльності з надання послуг з наземного обслуговування (далі - Договір), терміном дії договору до 31.12.2020.

Додатковою угодою від 26.10.2020 №5 до Договору Сторони продовжили дію Договору до 31.12.2022р.

Додатковою угодою від 31.12.2020 №6 до Договору, у зв`язку з зміною назви Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Аерохендлінг" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендліг", сторони внесли відповідні зміни до Договору.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Аеропорт забезпечує Компанії можливість здійснювати авіаційну діяльність (надання послуг з наземного обслуговування) на території аеропорту "Бориспіль" з використанням інфраструктури Аеропорту, а Компанія зобов`язувався сплачувати Аеропорту плату за це.

Згідно з п. 3 Договору розмір плати, яку має сплачувати Компанія за створення та підтримання Аеропортом необхідних правових, технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення Компанією господарської діяльності в ДП МА "Бориспіль" з надання послуг з наземного обслуговування з використанням інфраструктури Аеропорту у відповідності з Правилами та умовами цієї Угоди, встановлюється у відсотках від квартального чистого доходу, отриманого Компанією від здійснення такої діяльності на території аеропорту "Бориспіль" та становить 10% (без урахування ПДВ). Нарахування ПДВ здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3.2 Договору, інформацію про розмір чистого доходу, Компанія щоквартально надає бухгалтеру Аеропорту до 12 числа місяця, що слідує за звітним кварталом у вигляді Довідки про розмір чистого доходу. Дана довідка має містити в собі інформацію про розмір чистого доходу, отриманого від надання послуг з наземного обслуговування на території аеропорту "Бориспіль". Така Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Відповідача (за наявності такої посади).

Протягом 3 робочих днів після отримання Довідки про розмір чистого доходу, Аеропорт виписує Компанії рахунок та Акт (п. 3.3 Договору).

Представник Компанії самостійно отримує в бухгалтерії Аеропорту рахунок на здійснення плати згідно з п.3.1 цієї Угоди та акт в строк до 15 числа місяця, що слідує за звітним кварталом. У разі неотримання представником Компанії рахунків у строки, що вказані в угоді, Аеропорт направляє рахунки та акти Компанії на електронну адресу . В такому випадку датою отримання рахунків та Актів буде вважатися дата відправлення цих документів по е- mail (п.3.4 Договору).

Пунктом 3.5 Договору сторони погодили, що оплата рахунків Аеропорту здійснюється Компанією протягом 5 календарних днів з дати їх отримання.

Разом із рахунками представник Компанії отримує складені Аеропортом Акти. Підписані Акти або письмову відмову від його підписання Компанія зобов`язана повернути Аеропорту протягом 5 робочих днів з дати його отримання.

Додатковою угодою №7 від 29.12.2022 до Договору сторони, окрім іншого: продовжили строк дії Договору до 31.12.2023; погодили використання при здійсненні своєї діяльності електронні документи та призначений для цього кваліфікований електронний підпис; сторони погодилися визнавати первинний документ, складені та надані будь-якою стороною іншій стороні в електронному вигляді із застосуванням КЕП засобами телекомунікаційного зв`язку, як оригінали, що мають юридичну силу та підтвердили, що зареєстровані в системі електронного документообігу "М.Е.Doc" електронних документів, та згодні із відправкою електронних документів засобами системи електронного документообігу в системі "М.Е.Doc".

Додатковою угодою №3 від 24.02.2020 до Договору сторони п. 3.8 Договору виклали у наступній редакції: "п.3.8. У випадку порушення строків надання Довідки за звітний період Компанія сплачує Аеропорту неустойку у розмірі 100,00грн без ПДВ за кожен календарний день прострочення терміну".

Позивач вказує, що відповідач порушив умови договору щодо надання довідок за перший-четвертий квартали 2022 року, у зв`язку із чим позивач, керуючись п.п. 3.8 п. 3 Договору, нарахував відповідачу неустойку у загальному розмірі 62700,00 грн (по довідкам за кожний квартал окремо) та надав 15.02.2023 відповідачу в електронному вигляді із застосуванням КЕП засобами телекомунікаційного зв`язку через систему електронного документу "М.Е.Doc" рахунок-фактуру №2/10 від 14.02.2023 для сплати зазначеної суми неустойки.

Відповідач у відповідь на вказаний рахунок подав позивачу 28.02.2023 довідки за другий-четвертий квартали 2022 року.

Після отримання вказаних довідок позивач нарахував відповідачу неустойку у загальному розмірі 10800,00 грн (по довідкам за кожний квартал окремо, з врахуванням дати подання довідок за другий-четвертий квартали) та надав 02.03.2023 відповідачу в електронному вигляді із застосуванням КЕП засобами телекомунікаційного зв`язку через систему електронного документу "М.Е.Doc" рахунок-фактуру №2/18 від 02.03.2023 для сплати зазначеної суми неустойки.

Однак, відповідач суму нарахованої неустойки не сплатив, а також не надав довідку за перший квартал 2022 року, що унеможливлює нарахування вартості послуг відповідно до п.3 Договору, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом та просив зобов`язати відповідача надати відповідну довідку та стягнути 73500,00 грн договірної неустойки.

За наслідком розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими, однак позивачем невірно розраховано суму штрафу, у зв`язку із чим задовольнив позовні вимоги частково, стягнувши з відповідача 60 400,00 грн неустойки та зобов`язавши його надати позивачу довідку про доходи за перший квартал 2022 року.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору Генеральної угоди про умови здійснення комерційної діяльності з надання послуг з наземного обслуговування №02.1-14/4-03 від 01.04.2019, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, є обов`язковим для сторін.

Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про зобов`язання відповідача виконати встановлений договором обов`язок надання довідки про розмір чистого доходу, отриманого від надання послуг з наземного обслуговування на території позивача та стягнення неустойки за порушення строків надання вказаних довідок.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України, які кореспондують статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.2 Договору, інформацію про розмір чистого доходу Компанія щоквартально надає бухгалтеру Аеропорту до 12 числа місяця, що слідує за звітним кварталом у вигляді Довідки про розмір чистого доходу. Дана довідка має містити в собі інформацію про розмір чистого доходу, отриманого від надання послуг з наземного обслуговування на території аеропорту "Бориспіль". Така Довідка має бути підписана керівником та головним бухгалтером Відповідача (за наявності такої посади).

Згідно зі статтю 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами Договору не встановлено примірної форми відповідної довідки про чистий дохід, проте, умовами Договору чітко визначена мета цієї довідки, а саме, розрахунок розміру наданих позивачем послуг. Отже, вказана довідка повинна містити у собі інформацію, яка б дала змогу позивачу виконати свої обов`язки, визначені Договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач довідки про дохід, отриманий від надання послуг по з наземного обслуговування повітряних суден на території Аеропорту "Бориспіль" за другий-четвертий квартал 2022 року надав позивачу лише 28.02.2023.

Позивач також вказує, що довідку за перший квартал 2022 року відповідач йому взагалі не надав, а відповідачем вказані доводи не спростовані.

Посилання відповідача на те, що у матеріалах справи відсутні докази ненадання довідки про чистий дохід за перший квартал 2022 року і суд першої інстанції не здійснив жодних заходів для витребування відповідної бухгалтерської документації сторін, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки згідно приписів ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У той же час, згідно приписів ст. 14 ГПК України збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, саме на відповідача покладено обов`язок доведення факту надання позивачу довідки за перший квартал 2022 року, однак відповідач доказів цього не надав.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов юридично правильного висновку про те, що відповідачем належним чином не виконано обов`язку встановленого Договором щодо надання позивачеві відповідних довідок, у зв`язку із чим у позивача наявне право вимагати від відповідача належного виконання Договору в частині надання довідки за перший квартал 2022 року, тому позовні вимоги в цій частині є доведеними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст.231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній, грошовій сумі або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У пункті 3.8 Договору сторони домовились, що у випадку порушення строків надання Довідки за звітний період Компанія сплачує Аеропорту неустойку у розмірі 100,00грн без ПДВ за кожен календарний день прострочення терміну.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19).

Позивачем нарахована неустойка в загальній сумі 73500,00 грн, а з розрахунку вбачається, що по довідці за перший квартал 2022 року неустойка нараховувалась за 321 день прострочення, за другий квартал - за 230 днів, за третій квартал - 138 днів та за четвертий квартал - за 46 днів (початок нарахування 13й день кожного наступного квартал, закінчення нарахування - 27.02.2023).

Однак, як вірно вказав суд першої інстанції, умовами договору сторони не передбачили можливості нарахування неустойки понад шість місяців, тому враховуючи наведені норми чинного законодавства, місцевий господарський суд, здійснивши власний розрахунок, прийшов до юридично правильного висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 60400,00 грн неустойки, отже ці вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо доводів відповідача про неналежне повідомлення його судом першої інстанції про розгляд справи, до вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи.

Так, у Договорі вказано, що адресою відповідача є м.Київ, вул. Шулявська, буд. 5, а згідно п.10.2 Договору всі документи, що будуть направлені однією стороною іншій стороні на адресу, вказану в Угоді, вважаються такими, що були відправлені належним чином належному отримувачу до тих пір, поки сторона-отримувач письмово не повідомить сторону-відправника про зміну свого місцезнаходження (із доказами про отримання стороною-відправником такого повідомлення).

Матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідачем позивачу про зміну адреси, а вказана адреса також зазначена відповідачем у листах від 28.02.2023, якими відповідач надав позивачу інформацію про дохід, отриманий від надання послуг, у другому-четвертому кварталах 2022 року.

При цьому, як вірно встановив суд першої інстанції, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 була відправлена за адресою місцезнаходження відповідача, що визначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03055, м. Київ, вул. Шулявська, буд.5, проте, поштовий конверт № 707 було повернуто суду 19.06.2023 з відміткою пошти : "За закінченням терміну зберігання", отже суд першої інстанції, враховуючи положення статей 120, 242 ГПК України, належним чином повідомив відповідача про розгляд справи.

Посилання відповідача на те, що його адресою є м.Київ, пр.Берестейський, буд. 118, з посиланням на Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 02.09.2023, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки із даного Витягу неможливо встановити дату зміни адреси місцезнаходження відповідача.

Таким чином, доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані позивачем докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайлайн-Хендлінг" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 03 серпня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.11.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді О.В. Агрикова

Г.П. Коробенко