ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р.м. ХарківСправа № 922/4199/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ"
доХарківського квартирно-експлуатаційного управління
простягнення коштів

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Харківського КЕУ, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 2.509,76 грн, 3% річних у сумі 150,60 грн, а також судові витрати.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем своїх зобов`язань в частині здійснення своєчасної оплати за спожиту електричну енергію в квітні 2023 за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 06.04.2023 №283.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.10.2023 з урахуванням малозначності справи №922/4199/23 в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи без повідомлення сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

23.10.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №28904/23), в якому проти позову заперечує та зазначає, що пунктом 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 (в редакції від 26.04.2022) встановлено заборону нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

26.10.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №29286/23), в якій зазначає, що пункт 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 не має імперативного (обов`язкового) характеру, а є настановами, тобто по суті рекомендаціями/порадами учасникам договору про постачання електричної енергії, які не містять умов чи застережень про звільнення відповідача, від сплати штрафних санкцій за порушення умов договору, укладеного на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії". Відсутність фінансування відповідача з державного бюджету не може бути підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань установ та організацій, які фінансуються з державного бюджету.

01.11.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення (вх. №29871/23), в яких зазначає, що положення постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022 №332 в частині заборони нарахування та стягнення штрафних санкцій підлягають обов`язковому виконанню учасниками ринку електричної енергії відповідно до статті 6 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд встановив наступне.

На підставі заяви-приєднання від 06.04.2023 Харківське КЕУ приєдналося до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції №2/1 для установ, які утримуються з державного та місцевих бюджетів. Додатком №1 до заяви Харківське КЕУ надано інформацію щодо об`єктів споживача.

Згідно з умовами укладеного між ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (постачальник) та Харківське КЕУ (споживач) Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 06.04.2023 №283 (далі - Договір) постачальник продає електричну енергію як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулютором, згідно з обраною споживачем комерційної пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору (пункт 5.2. Договору).

Умовами комерційної пропозиції №2/1 (Додаток №2 до Договору) встановлено, зокрема, ціну на електричну енергію, спосіб оплати, термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати, тощо.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем у квітні 2023 була спожита електрична енергія в кількості 35.965,00 кВт на суму 60.421,20 грн, про що свідчать виставлений ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" рахунок за електричну енергію та Акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2023.

Відповідач за поставлену електричну енергію розрахувався повністю, проте з порушенням встановленого Договором строку.

Такі обставини (порушення строку розрахунку за електричну енергію) стали підставою для нарахування позивачем відповідачу пені та відсотків річних, вналідок чого позивач звернувся з даним позовом до господарського суду для захисту своїх порушених прав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Особливості постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено строк (термін) виконання зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

Судом встановлено настання строків виконання грошових зобов`язань відповідача. Так, умовами Комерційної пропозиції №2/1 (розділ 4) передбачено, що рахунок за спожиту електричну енергію та акт приймання-передачі електричної енергії має бути оплачений протягом 10 робочих днів з дня отримання рахунка споживачем. Факт споживання електричної енергії відповідачем у квітні 2023 підтверджується наявними в матеріалах справи рахунком за електричну енергію зі строком оплати до 17.05.2023 та Актом приймання-передачі електричної енергії за квітень 2023.

Порушення строків оплати за спожиту електричну енергію не заперечується самим відповідачем у відзиві на позову заяву.

Наведені обставини, а саме, порушення строків оплати спожитої електричної енергії за квітень 2023, приводять суд до висновку про порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пеня за порушення строку виконання грошового зобов`язання встановлена в розділі 7 Комерційної пропозиції №2/1. Згідно з ним, у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії в тому числі з розподілу електричної енергії, передбачених пунктом 4 цієї комерційної пропозиції, постачальник нараховує за весь час прострочення, у тому числі день оплати: 1) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; 2) 3% річних з простроченої суми.

Разом із тим суд зазначає, що нарахування позивачем пені за період з 18.05.2023 до 17.06.2023 здійснено позивачем з порушенням актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан в України з 24.02.2022, потім продовжено строк його дії по теперішній час.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

НКРЕКП прийнято Постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 №332.

Підпунктом 16 пункту 1 вказаної постанови (в редакції від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

В даній справі спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до цих спірних правовідносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 922/1948/22.

Отже, враховуючи приписи пункту 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені за період з 18.05.2023 до 17.06.2023 у сумі 2.509,76 грн.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).

Встановлені вище обставини, а саме наявність прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання свідчить про наявність правових та фактичних підстав для нарахування 3% річних.

Перевіркою доданого до позовної заяви розрахунку 3% на заборгованість у розмірі 59.099,04 грн за період з 18.05.2023 до 17.06.2023 судом встановлено, що позивачем у період прострочки включений день виконання зобов`язання (платіжна інструкція від 17.06.2023 №94) що є помилковим. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 13.06.2018 у справі №922/1008/16.

З огляду на вимоги статей 79, 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України, господарський суд у вирішенні спору має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Здійснивши перерахунок 3% річних на заборгованість за електричну енергію, яка була спожита в квітні 2023, за період з 18.05.2023 до 16.06.2023 на суму 59.099,04грн, суд зазначає, що їх арифметично вірний розмір становить 145,72 грн. В іншій частині нарахування 3% річних у сумі 4,94 грн є безпідставним та помилковим.

Також, суд зазначає, що частина друга статті 218 ГК України та стаття 617 ЦК України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність бюджетного фінансування не звільняє останнього від сплати 3% річних.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 145,72 грн. В частині стягнення пені в сумі 2.509,76 та 3% річних у сумі 4,94 грн слід відмовити з огляду на вищезазначене.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 147,01 грн покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, в іншій частині (2.536,99 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити частково.

2. Стягнути з Харківського квартирно-експлуатаційного управління (61024, місто Харків, вул. Пушкінська, буд. 61, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) 3% річних у сумі 145,72 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 147,01 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "29" листопада 2023 р.

Суддя Н.С. Добреля