ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 Справа № 914/2541/23

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р., за участі секретаря судового засідання Щерби О.Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкім»

до відповідача: Приватного підприємства «Краб-Плюс»

про стягнення 114 963,20 грн.,

представники

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енкім» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Приватного підприємства «Краб-Плюс» про стягнення 114963,20 грн заборгованості, з яких 102 900,00 грн сума основного боргу, 8953,23 грн індекс інфляції та 3109,97 грн 3% річних.

Ухвалою суду від 23.08.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

05.09.2023р. від позивача надійшли клопотання про розгляд справи без учасника судового процесу (вх.№21399/23) та клопотання про уточнення (зменшення) позовних вимог (вх.№3498/23).

Заява про уточнення (зменшення) позовних вимог обґрунтована тим, що 16.08.2023р. відповідачем здійснено оплату у розмірі 10 000,00 грн за договором купівлі-продажу №20220817-3-01 від 17.08.2022 року. У зв`язку з наведеним, позивач вирішив зменшити розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 92 900,00 грн суми основного боргу, 8953,23 грн інфляційних втрат та 3 109,97 грн 3% річних.

18.09.2023р. суд постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти до розгляду клопотання позивача (вх.№3498/23 від 05.09.2023р.) про уточнення (зменшення) розміру позовних вимог, у подальшому розгляд справи здійснювати із врахуванням цього клопотання.

Враховуючи наказ голови суду №05-13/52 від 16.10.2023р. про надання судді Щигельській О.І. відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами з 14.10.2023р. по 16.02.2024р., Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Львівської області №373 від 18.10.2023 року призначено повторний автоматизований розподіл справи №914/2541/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.10.2023р., справу №914/2541/23 передано для розгляду судді Король М.Р.

19.10.2023р. суд постановив ухвалу, якою, зокрема, ухвалив: прийняти справу до розгляду, підготовче засідання призначити на 08.11.2023р.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судового засідання.

29.11.2023р. від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі представника (вх.№29214/23).

Позиція позивача:

В обгрунтування позовних вимог, позивач вказує, що між ТзОВ «Енкім» та ПП «Краб-Плюс» укладено договір купівлі-продажу №20220817-3-01 від 17 серпня 2022р. Предметом договору є передача заявником у власність боржника транспортний засіб. За домовленістю між продавцем та покупцем, вартість транспортного засобу складає 614 400,00 грн. Покупець був зобов`язаний сплатити вартість транспортного засобу до 22.09.2022р. У зв`язку з тим, що покупець не виконав свій обов`язок зі сплати вартості товару продавець звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 102 900,00 грн основного боргу, 3% річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 3 109,97 грн та інфляційних втрат в розмірі 8 953,23 грн, а разом - 114 963,20 грн.

Таким чином, станом на дату подання позову, сума заборгованості ПП «Краб-Плюс» перед ТзОВ «Енкім» складала 114 963,20 грн. У зв`язку із зменшенням позовних вимог, має місце нова ціна позову - 104 963,20 грн.

Позиція відповідача:

Відповідач, повідомлений належним чином про відкриття даного судового провадження, стосовно заявлених вимог не заперечив, доказів на спростування викладених позивачем обставин, відзиву чи пояснень не подав.

Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, вимог ухвал Господарського суду Львівської області у даній справі не виконав.

За результатами дослідження поданих позивачем доказів та матеріалів справи, суд встановив наступне:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енкім» (далі - позивач або продавець) та Приватним підприємством «Краб-Плюс» (далі - відповідач або покупець) укладено договір купівлі-продажу №20220817-3-01 від 17 серпня 2022 р. (далі - договір).

Згідно п.п. 1.1. та 2.1. договору, продавець зобов`язується передати у власність покупця транспортний засіб: Спеціальний вантажний - спеціальний бетонорозмішувач - С марки КАМАЗ моделі 6520, номер шасі НОМЕР_1 , об`єм двигуна 11760, 2008 року випуску, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 (інвентарний номер ПК03330), а Покупець зобов`язується прийняти та сплатити за нього на умовах Договору.

Вартість транспортного засобу за договором складає 614 400,00 грн., в тому числі ПДВ (п.п. 2.1, 4.1. Договору).

На виконання умов договору позивач передав вказаний транспортний засіб, про що свідчить підписані та скріплені печатками сторін: акт приймання передачі від 26.10.2022 р. та видаткова накладна №2 від 26.10.2022 р.

Відповідно до п.4.2 договору, оплата за цим договором здійснюється наступним чином:

- попередня оплата у розмірі 80% від загальної вартості майна здійснюється покупцем протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цього договору;

- подальша оплата у розмірі 20% від загальної вартості майна здійснюється покупцем до 22 вересня 2022 р.

Відповідач оплату згідно договору здійснював частково в наступному порядку:

22.08.2022 р. здійснив оплату у розмірі 491 500,00 грн., згідно платіжного доручення №17 від 22.08.2022 р.

16.05.2023 р. здійснив оплату у розмірі 5 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №16/05/2023185 від 16.05.2023 р.

18.05.2023 р. здійснив оплату у розмірі 5 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №18/05/2023190 від 18.05.2023 р.

22.05.2023 р. здійснив оплату у розмірі 5 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №22/05/2023191 від 22.05.2023 р.

19.06.2023 р. здійснив оплату у розмірі 5 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №19/06/2023198 від 19.06.2023 р.

16.08.2023 р. здійснив оплату у розмірі 10 000,00 грн., згідно платіжної інструкції №16/08/2023222 від 16.08.2023 р.

Тобто, зобов`язання, визначені в абз. 2 п. 4.2 договору, відповідачем не виконано, остаточні розрахунки до 22.09.2022 р. по договору не здійснено.

Станом момент подання позову сума боргу складала 114 963,20 грн. У зв`язку зі сплатою відповідачем суми основного боргу у розмірі 10 000,00 грн, в підтвердження чого надано платіжну інструкцію від 16.08.2023р. №16/08/2023222, позивач зменшив позовні вимоги до 104 963,20 грн.

Позивач вказує, що вживав заходи досудового врегулювання спору і 12.05.2023р. направив на адресу місцезнаходження відповідача претензію з вимогою сплатити позивачу суму боргу, а також додатково 22.05.2023р. вказану претензію направлено на електронну адресу відповідача. Претензія надіслана поштовим зв`язком не отримана відповідачем і повернута позивачу, у зв`язку з закінченням строку зберігання, а претензія, надіслана на електронну адресу відповідача, залишена без відповіді.

В порядку ст.625 ЦК України позивачем нараховано 8 953,23 грн. інфляційних втрат та 3 109,97 грн. - 3% річних.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 631 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Пунктом 1 статті 691 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Приписами статей 525-527 Цивільного Кодексу України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу №20220817-3-01 від 17.08.2022р. поставлено та відповідачем прийнято товар вартістю 614 400,00 грн, однак оплата за товар в термін до 22.09.2022р. відповідачем в повному обсязі не проведена.

Згідно з статтею 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами статті 612 Цивільного Кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2019р. у справі № 916/2403/18 зазначив, до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, також можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звіряння взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Аналогічний правовий висновок викладено постанові Верховного Суду від 09.11.2018р. у справі № 911/3685/17.

Відповідач доказів проведення оплати за прийнятий товар (транспортний засіб) за договором купівлі-продажу в розмірі 92 900,00 гривень суду не надав, а тому вказана сума є його боргом.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов`язань щодо оплати придбаного транспортного засобу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 92 900,00 грн. основної заборгованості правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок позовних вимог, підстави та правильність нарахування суми інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, судом встановлено, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 109,97 грн 3% річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Щодо нарахованих сум інфляційних втрат, то така сума, за перерахунком суду склала 8 282,11 грн., відповідно позовні вимоги в зазначеній частині підлягають до задоволення. В задоволенні решти вказаних позовних вимог, що складають 671,12 грн. належить відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Частина перша статті 4 ГПК України визначає, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Тобто підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 13 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як встановлено ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне:

Сплачена позивачем сума судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №409 від 10.08.2023р. на суму 2 684,00 грн.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення частково, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а саме у розмірі 2 517,80 грн.

Відтак, позивач вправі звернутися до суду з заявою про повернення судового збору в сумі 150,00 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-79, 86,129, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Краб-Плюс» (місцезнаходження: Україна, 82100, Львівська обл., місто Дрогобич, ВУЛ. ТРУСКАВЕЦЬКА, будинок 71; ідентифікаційний код: 34542812) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енкім» (місцезнаходження: Україна, 04080, місто Київ, вул.Турівська, будинок 19Б, офіс 415; ідентифікаційний код: 41703021) суму основного боргу у розмірі 92 900,00 грн., 8 282,11 грн. інфляційних втрат, 3 109,97 грн.- 3% річних та 2 517,80 грн. судового збору.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст рішення складено 05.12.2023 р.

Суддя Король М.Р.