ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/3748/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТРАНСГАЗ», м. Чернівці

про стягнення заборгованості 808071,10 грн

Суддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання У.Г. Чиборак

Представники сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТРАНСГАЗ» в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 808071,10 грн.

Свій позов позивач обгрунтовує обставинами, пов`язаними з існуванням між сторонами договірних відносин, що виникли на підставі договору про постачання природного газу № П-140/2016 від 19.07.2016, за умовами якого позивач постачав відповідачу природній газ на загальну суму 808071,10 грн за вартість якого відповідач не оплатив.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору в частині оплати вартості поставленого природного газу, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 04.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.09.2023.

Ухвалою суду від 11.09.2023 задоволено клопотання представника позивача про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 21.09.2023 відкладено підготовче засідання на 11.10.2023.

Ухвалою суду від 11.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 24.10.2023 задоволено клопотання (вх. № 4613) позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Судове засідання призначене на 02.11.2023 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Гончарука О.В. у щорічній відпустці, про що сторони були повідомлені, шляхом отримання повідомлення про неможливість проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 06.11.2023 призначено судове засідання на 21.11.2023.

17.11.2023 від позивача через систему «Електронний суд» надійшло клопотання (вх. № 5021) про проведення судового засідання без його участі.

У судове засідання 21.11.2023 представники сторін не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи, оскільки відповідачу неодноразово відправлялись на його адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте повернулась до суду неврученою у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідками ф.20 відділення поштового зв`язку.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

За таких обставин суд, керуючись статтями 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, констатує, що ним вживались усі можливі та передбачені законом заходи для належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, однак останній не скористався своїм правом на участь у судових засіданнях та подання заяв по суті спору.

Окремо суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до частини дев`ятої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин суд вирішив за можливе розглянути на підставі наявних матеріалів без участі представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

19.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОТРАНСГАЗ» укладено Договір про постачання природного газу № П-140/2016 від 19.07.2016 (Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2016 році природний газ, в обсягах і порядку, передбачених даним Договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до пункту 1.2 споживач за Договором є кінцевим споживачем газу, який постачається для забезпечення його власних потреб.

Згідно з пунктом 2.1 Договору постачальник передає споживачу газ в обсягах - серпень 467 тис.м3, що є плановими обсягами та можуть зменшуватися або збільшуватися.

Відповідно до пункту 2.2.1 Договору обсяг газу, що має бути поставлений постачальником підтверджується на підставі письмових оригінальних заявок споживача, які подаються не пізніше 20-го числа місяця, що передує місяцю поставки.

У разі відсутності письмової заявки, підтвердженим обсягом газу є плановий обсяг, визначений у пункті 2.1 Договору (п.2.2.2 Договору).

Відповідно до пункту 2.5 постачальник передає природний газ в газотранспортній системі України шляхом надання об`єднаному диспетчерському управлінню ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» (Оператор ГТС) планового розподілу обумовленого обсягу (ліміту) природного газу на споживача. Споживач не має права відмовитись від приймання узгодженого сторонами планового обсягу поставки після включення заявки до планового розподілу Оператора ГТС на відповідний місяць поставки. Якість газу повинна відповідати чинним вимогам ГОСТ, зокрема ГОСТ 5542-87. Параметри газу повинні відповідати параметрам основного потоку в газотранспортній системі України.

Згідно з пунктом 2.6 Договору Газорозподільне/газотранспортне підприємство, через газові мережі якого постачальник постачає газ споживачеві, забезпечує розподіл/транспортування газу до пунктів призначення з гарантійним рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску. Взаємовідносини між споживачем та Газорозподільним/Газотранспортним підприємством у частині розподілу/транспортування природного газу до пунктів призначення регулюються окремим договором на розподіл/транспортування природного газу, укладеним між споживачем та Газорозподільним/Газотранспортним підприємством.

Кількість поставленого споживачу газу визначається за показниками, встановленого у споживача комерційного вузла обліку, та підтверджується газорозподільною або газотранспортною організацією (п. 3.1 Договору).

Відповідно до пункту 3.4 приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних Актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього Договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Акти приймання-передачі природного газу складаються постачальником. підписуються і скріплюються печаткою та направляються споживачу до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за місяцем постачання газу в 2 -х примірниках. (п. 3.4.1 Договору)

Акти приймання-передачі природного акту, що зазначені у пункті 3.4 Договору, споживач зобов`язаний підписати та скріпити печаткою до 10 - го числа місяця, наступного за місяцем за місяцем постачання газу в 2-х примірниках. (п. 3.5 Договору)

Підписані та скріплені печаткою Акти приймання-передачі природного газу, споживач зобов`язаний направити на адресу постачальника протягом 3-х днів з дня їх підписання. (п. 3.5.1 Договору)

Відповідно до пункту 3.6 Договору у разі невиконання споживачем обов`язків, передбачених п. 3,5, 3,5.1 даного Договору, Акти приймання-передачі газу вважаються підписаними, газ постачальник вважається поставленим і прийнятий споживачем на підставі документів, що підтверджують передачу та транспортування визначених обсягів газу від постачальника до споживача, які складаються газотранспортними організаціями. Такими документами є: Реєстр реалізації газу споживачам або Акт прийняття послуг з транспортування газу розподільними газопроводами або Акт приймання-передачі газу і послуг з його транспортування.

Відповідно до пункту 3.7 Договору у випадку письмової відмови Споживача від підписання Акту приймання-передачі в порядку, передбаченому п. 3.5, пп. 3.5.1 даного Договору, цей Акт вважається узгодженим та підписаним Сторонами, а газ Постачальником вважається поставленим і прийнятим Споживачем, на підставі документів, що підтверджують передачу та транспортування визначених обсягів газу від Постачальника до Споживача, які складаються газотранспортними організаціями. Такими документами є: Реєстр реалізації газу споживачам, або Акт прийняття послуг з транспортування газу розподільними газопроводами, або Акт приймання-передачі газу і послуг з його транспортування.

Ціна, зазначена в п. 4.1 Договору, може змінюватись протягом дії Договору. Зміна ціни узгоджується Сторонами шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору. (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1.1 споживач зобов`язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок Постачальника на таких умовах:

- 10 % вартості до 10 числа місяця поставки природного газу;

30 % вартості - до 20 числа місяця поставки природного газу;

30 % вартості - до 30/31 числа місяця поставки природного газу; остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного сторонами Акту приймання-передачі газу (за звітний період) до 10-го числа місяця, наступного за звітним (місяцем поставки).

Згідно з пунктом 5.2 Договору прострочення споживачем оплати не є його відмовою від Договору.

У разі наявності заборгованості за минулі періоди, Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. (п. 6.2.3 Договору)

За умовами п. 9 Договору - Договір набирає чинності з дати його підписання та діє в частині поставок газу до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного виконання. Якщо жодна із сторін протягом 30 днів до закінчення терміну дії даного Договору не сповістить іншу сторону в письмовому вигляді про його розірвання, термін дії Договору буде автоматично продовжуватися на кожен наступний рік.

28.12.2019 сторони підписали додаткову угоду № 34 до Договору поставки природного газу № П-140/2016 від 19.07.2016, якою продовжили строк дії Договору на 2020 рік та узгодили обсяг постачання природного газу на 2020 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивач постачав відповідачу а відповідач прийняв природній газ: у січні року в обсязі 145,61101 тис. куб. м на суму 8888764,67 грн, у лютому 2020 року 13048761 тис. куб. м. на суму 751583,72 грн, у березні 2020 року в обсязі 146,18729 тис. куб. м. на суму 667347,23 грн, у квітні 2020 року в обсязі 103,05607 тис. куб. м. на суму 533830,52 грн, у травні 2020 року в обсязі 3,08137 тис. куб. м. на суму 20349,96 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням умов Договору постачання природного газу № П-140/2016 від 19.07.2016, зокрема в частині оплати вартості поставленого природного газу, розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить 808 071,10 грн.

Заперечень щодо загального обсягу поставленого за лютий-травень 2020 року в обсягах зазначених в актах приймання-передачі, а також його вартості за вказаними актами, обґрунтованої відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу, а також претензій щодо повного та належного виконання позивачем умов Договору в частині, зазначеній у вказаному акті, з боку споживача не надано.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем, як постачальником виконано прийняті на себе зобов`язання з постачання природного газу у відповідності до умов Договору в обсягах та на суму, зазначену в актах приймання-передачі природного газу, а відповідачем, у свою чергу, спожито природній газ у вказаних обсягах без будь - яких зауважень.

Закон України "Про ринок природного газу" визначає, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини (статті 1).

Згідно з частиною 1 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з визначенням, наведеним в частині 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В частині 1 статті 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України (надалі ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно із частиною 1 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина 2 статті 714 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У пункті 5.1.1 Договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 10 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач свого обов`язку щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого природного газу за Договором належним чином не виконав. У зв`язку із цим, у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 808071,10 грн.

Станом на час розгляду справи, доказів сплати заборгованості у сумі 808071,10 грн від відповідача до суду не надходило.

Відповідачем обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх вимог належними засобами доказування не спростовано, контррозрахунку заявлених до стягнення з нього сум суду не надано.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем договірних зобов`язань з своєчасної оплати поставленого товару, свідчать про порушення відповідачем прав позивача, на підставі чого позовні вимоги про стягнення 808071,10 грн є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТРАНСГАЗ» про стягнення заборгованості 808071,10 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОТРАНСГАЗ» (58032, м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 37, код 32929823) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 6, код 36716332) заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 808071,10 грн та сплачений судовий збір у розмірі 12121,07 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01.12.2023.

Суддя Гончарук О.В.