ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2023 р. Справа№ 910/8041/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 28.11.2023,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "СЕНС БАНК"

на постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023

у справі № 920/8041/22

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 в задоволенні клопотань Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" та Акціонерного товариства "Сенс Банк" про закриття провадження у справі відмовлено. Припининено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 . Введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Призначено керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.06.2017 № 1793). Встановлено керуючому реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Бандуристому Руслану Сергійовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.06.2017 № 1793) основну грошову винагороду у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожний місяць виконання ним повноважень. Офіційно оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом і уведення процедури погашення боргів у встановленому законодавством порядку. Встановлено строк до 04.09.2023 (включно) керуючому реалізацією майна банкрута для проведення інвентаризації майна банкрута та визначення його вартості у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства. Зобов`язано керуючого реалізацією: 1) здійснити процедуру погашення боргів боржника в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства; 2) надати суду документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні процедури погашення боргів боржника станом на день подання звіту.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 910/8041/22. Прийняти апеляційну скаргу АТ "СЕНС БАНК", відкрити апеляційне провадження, про що винести відповідну ухвалу. Скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 910/8041/22. Справу № 910/8041/22 направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду на стадію реструктуризації боргів боржника.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Сотніков С.В. та Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/8041/22 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність. Відкладено розгляд питання про поновлення чи відмову у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження, про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 920/8041/22

14.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 920/8041/22 у 4-х томах.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22 - залишено без руху. Зазначено, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського суду докази направлення учасникам у справі № 920/8041/22 копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення.

21.09.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від представника Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 клопотання Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22 задоволено; поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22; розгляд апеляційної скарги призначено на 09.11.2023 о 12 год. 15 хв.; зобов`язано скаржника подати до Північного апеляційного господарського суду докази направлення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення - АТ "ПриватБанк", АТ "ПУМБ", АТ "Універсал банк" у строк до 06.10.2023; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи не пізніше 20.10.2023; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи не пізніше 30.10.2023.

23.10.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від керуючого реструктуризацією боржника - арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого арбітражний керуючий Бандуристий Р.С. просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції - залишити без змін, з огляду на наступне. Зборами кредиторів відхилено чотири редакції Плану реструктуризації, запропоновані боржником, кожна з яких покращувала попередні умови погашення боргів для кредиторів. При цьому всі редакції плану реструктуризації передбачали більше погашення вимог кредиторів в грошовому еквіваленті, аніж може бути забезпечене в процедурі боргів в разі визнання боржника банкрутом. Однак, не навівши чітких умов, на яких кредитори готові схвали план реструктуризації, кредитори відхилили останню редакцію плану реструктуризації у липні 2023, як і всі попередні. При цьому, з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника сплинуло більше 9 місяців. Боржником виконано всі вимоги КУзПБ та було подано детальну декларацію про майновий стан. З боку керуючого реструктуризацією було вжито весь необхідний комплекс заходів по виявленню майна і зібрана вичерпна інформація про майновий стан та можливості боржника. Кредиторами не було приведено жодних аргументованих зауважень щодо не виявлення або приховання майна боржника . Представник боржника і боржник особисто приймали участь у всiх засіданнях зборів кредиторiв, надавали обгрунтовані відповіді на всі запитання кредиторів, сприяли схваленню плану реструктуризації, який забезпечив би погашення вимог кредиторів в розмірі більшому (в грошовому еквіваленті) за погашення вимог кредиторів в процедурі погашення вимог в разі визнання боржника банкрутом.

24.10.2023 до суду від представника боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник боржника просить суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, постанову суду першої інстанції - залишити без змін. Боржник вказує, що діяв добросовісно, виходячи з виконуваності плану реструктуризації врахував позицію кредиторів та запропонував новий проект плану реструктуризації, який передбачав 5 річний строк його виконання та погашення боргів у розмірі 390000,00 грн, що було максимальною межею його економічних можливостей, однак, зборами кредиторів відхилено вказаний план без висування чітких умов, які для них є прийнятними.

03.11.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк", в якій заявник просить судове засідання у справі №910/8041/22 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023, що призначене на 09.11.2023 о 12:15 у приміщенні Північного апеляційного господарського суду, проводити в режимі відеоконференції. Допустити представника Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (Васильчиков Ілля Володимирович) до участі у відеоконференції, проведення котрої забезпечити поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 відмовлено Акціонерному товариству "Перший український міжнародний банк" у задоволенні клопотання про участь в судовому засіданні у справі №910/8041/22, призначеному на 09.11.2023 о 12:15, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2023 у розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 оголошено перерву до 28.11.2023 о 12 год. 30 хв.

У зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В., згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі №910/8041/22 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Пантелієнко В.О., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.11.2023 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" на постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22 до свого провадження у новому складі суду.

У судове засідання 28.11.2023 з`явились представники АТ «ПУМБ» та боржника. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів вирішила за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.

За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Наведена правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

В даному випадку апеляційна скарга може бути розглянута у судовому засіданні без участі представників учасників справи, які не з`явились у судове засідання, їх неявка не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Представник АТ «ПУМБ» підтримав апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 910/8041/22. Справу № 910/8041/22 направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду на стадію реструктуризації боргів боржника.

Представник боржника щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану постанову суду першої інстанції - залишити без змін.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що неодноразово на зборах кредиторів акцентував увагу на тому, що запропонований боржником проект плану носить фіктивний характер, не відповідає умовам реструктуризації, не виглядає реальним та не є направленим на відновлення платоспроможності (ані боржника, ані кредиторів), як того вимагають приписи КУзПБ. На думку скаржника, боржник з початку звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зловживав своїми процесуальним правами, створював ілюзію добросовісності перед судом та перед кредиторами, оскільки наданий ним план реструктуризації боргів не відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства та порушує мету процедури реструктуризації боргів. Апелянт заперечує відносно того, що запропонований проект плану реструктуризації боргів боржника передбачав, серед іншого, строк виконання в 5 років, однак розмір щомісячних траншів був зменшений, порівняно з редакцією плану із строком виконання в 3 роки, у зв`язку з чим, на думку скаржника, план реструктуризації потребував доопрацювання для можливості подальшого його схвалення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення; оскаржувану постанову суду першої інстанції - без змін, з огляду на наступне.

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у зв`язку з неможливістю погасити заборгованість у розмірі 1 117 717,49 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.08.2022 заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.10.2022 відкрито провадження у справі № 910/8041/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійович (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.06.2017 № 1793). Попереднє засідання призначено на 19.12.2022.

Оголошення про відкриття провадження у справі № 910/8041/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 03.11.2022 за № 69489.

Ухвалою попереднього засідання від 19.12.2022 визнано кредиторами у справі № 910/8041/22 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Акціонерне товариство "Альфа Банк" на суму 619 530,70 грн, Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" на суму 236 462,03 грн, Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" на суму 345 569,88 грн, Акціонерне товариство "Універсал Банк" на суму 146 351, 42 грн. Підсумкове засідання призначено на 06.02.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.02.2023 задоволено клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича про виплату винагороди за виконання повноважень арбітражного керуючого.

10.04.2023 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про закриття провадження у справі.

10.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання заявника (боржника) про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів.

22.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про зміну плану погашення боргів.

21.06.2023 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання Акціонерного товариства "Сенс Банк" про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.08.2023 задоволено клопотання керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. про затвердження звіту про нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражному керуючому.

Крім того, у судовому засіданні 02.08.2023 розглядались клопотання Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" та Акціонерного товариства "Сенс Банк" про закриття провадження у справі.

Постановою Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 в задоволенні клопотань Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" та Акціонерного товариства "Сенс Банк" про закриття провадження у справі відмовлено. Припининено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 . Введено процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Призначено керуючим реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.06.2017 № 1793). Встановлено керуючому реалізацією майна фізичної особи ОСОБА_1 арбітражному керуючому Бандуристому Руслану Сергійовичу (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.06.2017 № 1793) основну грошову винагороду у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб за кожний місяць виконання ним повноважень. Офіційно оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом і уведення процедури погашення боргів у встановленому законодавством порядку. Встановлено строк до 04.09.2023 (включно) керуючому реалізацією майна банкрута для проведення інвентаризації майна банкрута та визначення його вартості у відповідності до положень Кодексу України з процедур банкрутства. Зобов`язано керуючого реалізацією: 1) здійснити процедуру погашення боргів боржника в порядку, встановленому Кодексом України з процедур банкрутства; 2) надати суду документально підтверджений звіт про виконану роботу з інформацією про фінансове становище і майно боржника при проведенні процедури погашення боргів боржника станом на день подання звіту.

Колегія суддів з відповідною постановою суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства до боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що погашення боргів боржника це - погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна боржника, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

За змістом цієї норми:

- чітко визначений строк, з якого вона може бути застосована судом - після спливу трьох місяців у процедурі реструктуризації боргів боржника;

- обов`язковою умовою її реалізації є неподання до господарського суду протягом визначеного строку погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника;

- коло ініціаторів її застосування не конкретизовано;

- господарський суд набуває право на альтернативне вирішення подальшого руху справи: ухвалити рішення про перехід до наступної судової процедури чи про закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Порівняльний аналіз положень частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства з частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що хоча ці норми частково кореспондуються між собою, проте не є тотожними за ступенем імперативності, колом ініціаторів та передумовами їх застосування.

Такі відмінності дають підстави для висновку, що неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника протягом трьох місяців з дня введення процедури реструктуризації боргів може бути самостійною підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас, слід враховувати, що сам по собі факт недосягнення мети судової процедури реструктуризації боргів не є обов`язковою підставою для припинення реабілітації боржника у справі про відновлення платоспроможності фізичної особи, адже за змістом частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства у такому випадку закриття провадження у справі про неплатоспроможність є лише одним з варіантів вирішення господарським судом питання щодо подальшого руху такої справи, поряд з визнанням боржника банкрутом та переходом до процедури погашення його боргів.

За загальним правилом закриття провадження у справі є формою завершення судового розгляду без прийняття рішення по суті справи через виявлення після відкриття провадження таких обставин, з якими закон пов`язує неможливість її судового розгляду.

Водночас очевидним є те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців з введення процедури реструктуризації боргів погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника може бути зумовлене як недобросовісною поведінкою боржника, так і неналежною реалізацією кредиторами власних правомочностей.

За таких обставин, однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

Щодо застосування частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав якими Кодекс України з процедур банкрутства зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 Кодексу України з процедур банкрутства. Тому, обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Колегія суддів акцентує, що за приписами Кодексу України з процедур банкрутства судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

В ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд зазначає, зокрема, строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, який не може перевищувати трьох місяців з дня проведення підготовчого засідання суду (пункт 8 частини п`ятої статті 119 КУзПБ).

Попереднє засідання суду проводиться не пізніше 60 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (частина друга статті 122 КУзПБ).

Згідно з частиною четвертою статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення такої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутися не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Відповідно до частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства якщо протягом трьох місяців з дня постановлення ухвали про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність і введення процедури реструктуризації боргів боржника до господарського суду не поданий погоджений боржником і схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника, господарський суд має право прийняти рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника відповідно до цього Кодексу або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Логічне та філологічне тлумачення цієї норми у взаємозв`язку з пунктом 2 частини четвертої статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства приводить до висновку, що за їх приписами на господарський суд покладено обов`язок розглянути та вирішити питання щодо подальшого руху справи після спливу тримісячного строку з дня введення процедури реструктуризації боргів боржника, зокрема, у разі неподання на затвердження плану реструктуризації боргів боржника, а словосполучення "має право прийняти рішення" вказує на дискрецію господарського суду при вирішенні цього питання в межах диспозиції частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, до встановленого строку визнання боржника банкрутом за частиною першою статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства, зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку частини одинадцятої статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, хоча Кодекс України з процедур банкрутства докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте, за приписами пункту 8 частини п`ятої статті 119, частини одинадцятої статті 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків, установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів боржника, у разі якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема, відповідно до частини сьомої, пункту 2 частини восьмої статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

До спливу цього строку керуючий реструктуризацією зобов`язаний виконати в повному обсязі покладені на нього завдання, зокрема, щодо перевірки майнового стану боржника та забезпечення розгляду зборами кредиторів плану реструктуризації боргів, а господарський суд повинен забезпечити дотримання процесуальних строків та гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін у судовій процедурі реструктуризації боргів боржника.

Колегія суддів наголошує на такому визначенні спеціальним законом строків у судовій процедурі реструктуризації боргів, адже, презюмується, що добросовісний боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, здатен без зволікань надати вичерпну інформацію щодо свого майнового стану та можливостей погасити борги, а динамічність цієї процедури попереджує ризик додаткових витрат боржника через вичерпання авансування винагороди арбітражного керуючого та відповідає принципу процесуальної економії господарського судочинства.

За змістом частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника у двох випадках, якщо:

- протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника;

- зборами кредиторів прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника.

Ця норма хоча і регламентує початок судової процедури погашення боргів боржника, проте, не визначає всіх випадків її введення та усієї сукупності підстав, що належить з`ясувати суду для переходу до наступної судової процедури у справі.

За змістом абзацу другого частини другої статті 6, частини перша статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність фізичної особи одночасно з визнанням банкрутом боржника, тобто у разі встановлення ознак неплатоспроможності боржника.

Таким чином, визнаючи боржника - фізичну особу банкрутом, господарський суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, шляхом з`ясування та зіставлення активів і пасивів боржника.

Тому неплатоспроможність боржника є обов`язковою підставою для визнання боржника банкрутом та переходу до судової процедури погашення боргів, зокрема в порядку частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства, а відсутність ознак неплатоспроможності боржника матиме наслідком закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Отже, приписи частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства не повинні застосовуватися суто формально та зводитися до підрахунку строків чи встановлення відсутності/наявності рішення зборів кредиторів про схвалення плану реструктуризації боргів боржника без встановлення господарським судом обставин справи, перевірки дотримання процесуальних гарантій реалізації прав і захисту інтересів сторін, а також з`ясування підстав для закриття провадження у справі, зокрема, за частиною сьомою статті 123, частиною одинадцятою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства.

Колегія суддів зауважує, що приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 Кодексу України з процедур банкрутства є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 Кодексу України з процедур банкрутства формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі № 904/6042/20, від 17.01.2023 у справі № 914/3085/21, від 08.12.2022 у справі № 916/1941/21, у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 та від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від них у цій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відкрито 31.10.2023; стан боржника характеризується ознаками неплатоспроможності; його майнових активів недостатньо для задоволення вимог кредиторів; станом на день ухвалення (02.08.2023) судом першої інстанції постанови про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів до суду не подано на затвердження схвалений кредиторами план реструктуризації боргів боржника; кредиторами фізичної особи ОСОБА_1 є АТ "Альфа-Банк", АТ Комерційний банк "ПриватБанк", АТ "Перший український міжнародний банк", АТ "Універсал Банк", відповідно до реєстру вимог кредиторів заборгованість боржника перед кредиторами складає 1347914,03 грн.

Судом також встановлено, що на розгляд кредиторам проект плану реструктуризації боргів боржника подавався декілька разів,, однак не був схвалений кредиторами.

Згідно з останньою редакцією плану реструктуризації боргів боржника від 14.07.2023, Боржником запропоновано суму 6500,00 грн, яка щомісяця буде виділятися для погашення вимог кредиторів. Строк виконання Плану реструктуризації становить п`ять років. Загальна сума погашення 390000,00 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений проект Плану реструктуризації боргів від 14.07.2023 не схвалений кредиторами, зокрема, через зауваження щодо розмірів та строку погашення боргів.

Разом з тим, судом встановлено, що боржником відображено відомості про всі власні доходи, а запропоновані до сплати суми були визначені боржником, виходячи з розміру реально отримуваних доходів. Доказів приховання доходів боржником матеріали справи не містять, і кредиторами таких не подано.

Колегія суддів також враховує, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною сьомою статті 123 Кодексу України з процедур банкрутства, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні. Наведені висновки викладено у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 та від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20.

Матеріали справи свідчать про відсутність доказів того, що боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, або, що майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами; що боржник здійснював витрати, які б перевищували 30 розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний рік при поданні декларації на поїздки за кордон чи вчиняв дії щодо дарування боржником цінних речей менш ніж за 3 роки, що передували даті подання заяви про неплатоспроможність; а також, що судовим рішенням, яке набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Колегією суддів враховано, що боржником уточнено в декларації, поданій на адресу суду 02.03.2023 , що отримані ним відомості про нерухоме майно, зареєстроване за його донькою - частина квартири за адресою АДРЕСА_1 . Боржником додатковою пояснено причини відсутності у нього даної інформації на момент подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможності, - оскільки донька проживає окремо від боржника разом з її матір`ю, якою відповідні відомості не надані на усні та письмові запити боржника та його представника, а доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на момент подання боржником заяви до суду був закритий.

Щодо доводу про незазначення в розділах IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII декларації прізвища, імені та по-батькові членів сім`ї боржника, то оскільки боржником, при цьому, в пункті 7 декларації перелічено членів його сім`ї, а у зазначених розділах (IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XI, XII, XIII) в ячейках для опису об`єктів майна зазначено прочерки, вказане відповідно свідчить, що боржником надано інформацію про відсутність у будь-кого із членів його сім`ї відповідних об`єктів майна.

При цьому кредиторами не зазначено, які саме доходи та майно членів сім`ї, якими такі володіють, не були зазначені боржником в своїй декларації.

Суд вірно встановив, що в даному випадку відсутні підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 на підставі ч. 7 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства.

Враховуючи, що провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відкрито ухвалою суду від 31.10.2022, процедура реструктуризації боргів з дня відкриття провадження у справі триває більше 120 днів, матеріали справи не містять погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, при цьому, матеріалами справи підтверджено добросовісну процесуальну поведінку боржника, а також те, що зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника чи рішення про перехід до процедури погашення боргів боржника, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотань Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" та Акціонерного товариства "Сенс Банк" про закриття провадження у справі та визнав ОСОБА_1 банкрутом та ввів процедуру погашення боргів боржника.

Доводи скаржника щодо фіктивності плану реструктуризації спростовуються наведеними та встановленими судом обставинами справи, одночасно, доказів фіктивності проекту плану реструктуризації, який запропонований боржником на схвалення кредиторам, до суду не надано.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про звернення у випадках, передбачених цим Кодексом, до господарського суду з клопотанням про призначення керуючого реструктуризацією або керуючого реалізацією.

Як встановлено судом, зборами кредиторів не подано до суду клопотання щодо кандидатури арбітражного керуючого на призначення керуючим реалізацією.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають конфлікт інтересів;

5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Враховуючи те, що зборами кредиторів не подано кандидатури арбітражного керуючого на призначення керуючим реалізацією майна боржника у справі, той факт, що кандидатура арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. який виконував повноваження керуючого реструктуризацією боржника, відповідає встановленим Кодексом України з процедур банкрутства вимогам, а також відсутність заяв інших арбітражних керуючих про участь у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість призначення керуючим реалізацією майна боржника у справі № 910/8041/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Бандуристого Р.С. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1793 від 22.06.2017) із відповідними правовими наслідками.

Отже, за наслідками розгляду справи у судовому засіданні, на підставі наданих до матеріалів справи доказів та наявних у ній документів, керуючись нормами Кодексу України з процедур банкрутства, судом першої інстанції вірно встановлено наявність правових підстав для припинення процедури реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 , визнання банкрутом фізичної особи ОСОБА_1 , введення процедури погашення боргів боржника та призначення керуючим реалізацією майна банкрута фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Бандуристого Руслана Сергійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 22.06.2017 № 1793).

Оцінюючи оскаржувану постанову суду першої інстанції, через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваної постанови.

Отже, доводи, викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують правомірінсть застосування імперативних норм чинного законодавства про банкрутство, якими обґрунтована оскаржувана постанова суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду та доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22 прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим оскаржувану постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "СЕНС БАНК" залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі № 920/8041/22 залишити без змін.

Матеріали справи № 920/8041/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 05.12.2023

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

Б.В. Отрюх