ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. Справа№ 910/7939/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Майданевича А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023

у справі № 910/7939/23 (суддя Демидов В.О.)

за позовом IMEXA GROUP s.r.o.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова"

про стягнення 7 166 958 дол. США 22 центи,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про поновлення строку для подання зустрічного позову; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" зустрічну позовну заяву у справі №910/7939/23; відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про повернення до стадії підготовчого провадження.

Ухвала мотивована тим, що обставини, про які вказує позивач за зустрічним позовом, існували ще з дати прийняття Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" від 3 березня 2022 №187, та вони були добре відомі Товариству з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова", так як викладені у відзиві на позовну заяву. Окрім того відзив на позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова" було сформовано в системі "Електронний суд" 05.07.2023 тобто після опублікування Постанови ВС, де викладено правовий висновок. При цьому суд зазначає, що правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду № 925/1248/21, не є обставиною, яка може бути підставою для поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову, оскільки такою обставиною є саме вказана постанова № 187 від 03.03.2022. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова" про поновлення строку на подання зустрічного позову. Зважаючи на те, що суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для поновлення строку для подання зустрічного позову Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова", що має наслідком повернення зустрічного позову, суд також відмовляє позивачу за первісним позовом у задоволенні клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить відкрити апеляційне провадження на підставі цієї апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23; витребувати у Господарського суду міста Києва усі матеріали справи № 910/7939/23; апеляційну скаргу задовольнити повністю; ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23 скасувати та повернути справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду та вирішення питання про прийняття зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про визнання відсутнім у IMEXA GROUP s.r.o. права вимоги до спільного розгляду з первісним позовом у господарській справі № 910/7939/23.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, місцевий господарський суд помилково не врахував, що ТОВ "Фірма "Технова" в обґрунтування своїх позовних вимог у зустрічній позовній заяві та в обґрунтування обраного способу захисту посилається на правовий висновок Верховного Суду, сформований у постанові у справі № 925/1248/21 від 30.05.2023, відповідно до якого "з моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб - кредиторів (стягувачів), перелік яких наведений в постанові № 187, зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом.". Крім того, Верховний Суд у зазначеній постанові вказав, що "мораторій хоча і не припиняє суб`єктивне право, однак на строк дії мораторію таке право не може реалізовуватись шляхом виконання", і за відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень зазначена постанова була опублікована 23.06.2023.

Скаржник вказує на те, що він не був учасником справи № 925/1248/21, відтак ознайомитись із наведеним правовим висновком Верховного Суду щодо застосування норми права, а саме пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією російської федерації" від 03.03.2022 № 187 змогла пізніше, тобто, обставини, з якими відповідач пов`язує підстави для цього зустрічного позову, виникли щонайменше лише 23.06.2023 (з моменту опублікування постанови ВС, де викладено правовий висновок) і виникли у зв`язку із зазначеним правовим висновком, а не лише із публікацією самої Постанови Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022.

Скаржник звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову, натомість, вимоги за зустрічним позовом обґрунтовуються тим, що у позивача (за первісним позовом) відсутнє право вимоги до відповідача (за первісним позовом) про стягнення за договором від 01.09.2020 та за контрактом від 08.02.2022 і за таких обставин, задоволення зустрічного позову повністю виключатиме можливість задоволення первісного позову.

Скаржник зауважує, що виконання ним зобов`язань з оплати товару, зумовить одержання доходу або іншим чином набуття матеріальних благ особами, пов`язаними із державою-агресором та порушуватиме заборону встановлену Постановою № 187.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач у відзиві на апеляційну скарг вказав на те, що подаючи на стадії розгляду справи по суті зустрічний позов із штучним його предметом, який фактично дублює правову позицію відповідача, викладену у заявах по суті справи (відзиві на позов та запереченні на відповідь), щодо відсутності у позивача права вимагати у відповідача сплатити кошти за поставку товару (вугілля енергетичного) за договором від 01.09.2020 та за контрактом від 08.02.2022, через мораторій, встановлений Постановою № 187, відповідач намагається переконати суд апеляційної інстанції у тому, що існують поважні причини, в силу яких такий позов не було подано вчасно, тобто протягом 15-денного строку для подання відзиву на позов, при цьому, відповідач безпідставно посилається на судову практику Верховного Суду викладену у постанові від 30.05.2023 у справі № 925/1248/21, яка формулює нібито певну позицію щодо застосування постанова КМУ № 187 та про яку йому стало відомо пізніше опублікування цієї постанови в ЄДРСР (23.06.2023).

Позивач зазначає, що з процесуальної точки зору таке обґрунтування причин пропуску строку подання зустрічного позову не витримує жодної критики, адже навіть судової практики суду касаційної інстанції, у будь-якому разі не може слугувати поважною причиною пропуску процесуального строку.

На думку позивача, вбачаються ознаки зловживання процесуальними правами з боку адвоката Гвоздецького А.М. шляхом подання завідомо штучного зустрічного позову до суду апеляційної інстанції, що спрямовано лише на тяганину у даній справі.

Скаржник вказує на те, що станом на дату подання відзиву на позов вже було опубліковано постанову Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 925/1248/21, на яку посилається відповідач, як на підставу поважності причин пропуску строку для подання зустрічного позову, однак, за увесь період часу, коли тривало підготовче провадження у справі, тобто з 12.06.2023 до 28.09.2023, відповідач не подавав зустрічного позову, і лише 05.10.2023, незадовго до початку розгляду справи по суті, відповідач вирішив подати до суду першої інстанції зустрічну позовну заяву із клопотанням про поновлення йому процесуального строку на подання такого позову.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/7939/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, перебуванням колегії суддів апеляційного господарського суду на підготовці для підтримання кваліфікації у НСШУ з 13.11.2023 по 17.11.2023, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/7939/23 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, 19.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява IMEXA GROUP s.r.o. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова" про стягнення 7 166 958 дол. США 22 центи та 22.05.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір №IM/TN-2020 та Контракт №IM-TN-2022 за вищевказаними правочинами позивач поставив товар відповідачу, проте свої зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" в частині оплати виконало частково, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем обліковується заборгованість у розмірі 7 166 958 дол. США 22 центи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 06.07.2023.

06.07.2023 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, у даному відзиві останній проти задоволення позову заперечував та заявив клопотання про витребування доказів та просив витребувати:

1) у GLOBAL ENERGIA ANSTALT ("GEA") (Landstrasse 36, Triesen 9495, Ліхтенштейн) та (Vial Fidalgo, 4, El Musel, 33212 Gijon - Principado de Asturias, Іспанія) докази: відомості про найменування та місцезнаходження виробника товару - вугілля енергетичне, Steam Coal, загальною вагою 30 000 тн, завантаженого у порті Гіхон (Gijon), Іспанія у період з 05.02.2022 по 08.02.2022, що поставлено ТОВ ФІРМА "Технова" на підставі Контракту №IM-TN-2022 від 08.02.2022, та документи, що підтверджують надані відомості; товарно-транспортні документи, що підтверджують відправлення/транзит від виробника до місця відправлення - порт Гіхон (Gijon), Іспанія, вантажу - вугілля енергетичне, Steam Coal, загальною вагою 30 000 тн, що поставлено ТОВ ФІРМА "ТЕХНОВА" на підставі Контракту №IM-TN-2022 від 08.02.2022

2) у Camara Oficial de Comercio e Industria de Gijon (Іспанія) документи, на підставі яких складено сертифікат про походження №0503923-СС 134.

Окрім того, відповідачем у відзиві було заявлено клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із тим, що заявлені позивачем вимоги не можуть бути об`єднані в одній позовній заяві, оскільки вимоги по кожному із договорів стосуються різних правочинів та підтверджується різними доказами, не є основними та похідними, не є однорідними, не можуть бути роз`єднані судом. Отже, позовна заява , в якій порушено правила об`єднання позовних вимог, підлягає залишенню без розгляду як така, що подана без додержання вимог ст. 173 ГПК України, а також заявлено про письмове опитування позивача про обставини, що мають значення для справи.

06.07.2023 від відповідача через систему "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату та проведення всіх подальших судових засідань в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 07.07.2023 заяву представника відповідача про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ) задоволено.

28.07.2023 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач, зокрема, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 90 Господарського процесуального кодексу України відмовився давати відповіді на поставлені відповідачем питання, оскільки вони не стосуються обставин, які мають значення для справи.

10.08.2023 позивачем подано заяву про долучення доказів та надання відповідей на питання відповідача, які суд долучив до матеріалів справи.

29.08.2023 позивачем подано клопотання про долучення доказів, а саме заява свідка.

11.09.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про витребування доказів.

У судовому засіданні 28.09.2023 судом було відхилено клопотання відповідача про витребування доказів, про що зазначено у протоколі судового засідання від 28.09.2023; постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.10.2023.

05.10.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" надійшла зустрічна позовна заява з вимогами до IMEXA Group S.r.o. про визнання відсутнім права вимоги.

У прохальній частині зустрічної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" просило суд повернутися до стадії підготовчого провадження та поновити строк на подання зустрічного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про поновлення строку для подання зустрічного позову; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" зустрічну позовну заяву у справі №910/7939/23; відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про повернення до стадії підготовчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в ухвалі Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Статтею 113 ГПК України унормовано, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У ч. 8 ст. 165 ГПК України вказано, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 відповідачу встановлено строк для подання відзиву не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Із наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштопаного відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 368) вбачається, що ухвалу суду від 12.06.2023 відповідачем отримано 20.06.2023.

Отже, останнім днем для подання зустрічної позовної заяви було 05.07.2023, натомість зазначена зустрічна позовна заява була подана 05.10.2023, у зв`язку із чим, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова") подано зустрічний позов у справі № 910/7939/23 із пропуском строку для такого звернення.

Таким чином, зустрічна позовна заява подана до суду після спливу встановленого судом строку.

Відповідно до статей 118, 119 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Так, у тексті зустрічної позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" вказує, що Верховний Суд у постанові в справі №925/1248/21 від 30.05.2023 сформував правовий висновок, що "з моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб - кредиторів (стягувачів), перелік яких наведений в Постанові №187, зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом". Крім того, Верховний Суд у зазначеній постанові вказав, що "мораторій хоча і не припиняє суб`єктивне право, однак на строк дії мораторію таке право не може реалізуватися шляхом виконання". При цьому, як вказує позивач за зустрічним позовом, за відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень зазначена постанова була опублікована 23.06.2023. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "ТЕХНОВА" не була учасником справи № 925/1248/21, відтак ознайомитися з наведеним правовим висновком Верховного Суду щодо застосування норми права, а саме пп. 1 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" від 3 березня 2022 р. №187 змогла пізніше. Тобто, на думку позивача за зустрічним позовом, обставини, з якими він пов`язує підстави для цього зустрічного позову, виникли щонайменше лише 23.06.2023 (з моменту опублікування Постанови ВС, де викладено правовий висновок).

За викладених обставин, позивач за зустрічним позовом просив суд визнати причини пропуску строку на звернення з зустрічним позовом поважними, поновити строк на пред`явлення зустрічного позову та прийняти зустрічний позов для спільного розгляду із первісним позовом.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду критично оцінює зазначені ТОВ "Фірма "Технова" обставини, як причини, які можуть бути підставами для поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову, оскільки як вбачається із відзиву на позовну заяву, поданого 06.07.2023 до Господарського суду міста Києва, ТОВ "Фірма "Технова" посилається на Постанову № 187, якою встановлено заборону на виконання грошових зобов`язань на користь осіб, пов`язаних із державою-агресором, а виконання відповідачем зобов`язань з оплати за товар на підставі таких договорів порушуватиме заборону, встановлену Постановою № 187.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що обставини, про які вказує позивач за зустрічним позовом, існували ще з дати прийняття Постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" від 3 березня 2022 №187, та вони були відомі Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова", так як викладені у відзиві на позовну заяву, натомість, відзив на позовну заяву Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" було сформовано в системі "Електронний суд" 05.07.2023 тобто після опублікування Постанови ВС, де викладено правовий висновок.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду № 925/1248/21, не є обставиною, яка може бути підставою для поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову, оскільки такою обставиною є саме вказана постанова № 187 від 03.03.2022.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вказує на те, що відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 6 ст. 180 ГПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи. За змістом частин 1 та 4 статті 119 ГПК України пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли ГПК України встановлено неможливість такого поновлення (відповідний висновок викладено у пункті 29 постанови Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №904/5995/16, прийнятої складом Об`єднаної палати Касаційного господарського суду). Подання особою клопотання про поновлення процесуального строку не кореспондується з автоматичним поновленням судом такого строку, оскільки клопотання про поновлення процесуального строку, у даному випадку, для подання зустрічного позову у справі, повинно містити обґрунтування причин його пропуску, поважність яких визначається судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 922/709/18.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

За приписами ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Наведені норми свідчать про те, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Проте, слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є міра свободи, міра можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.

Оскільки Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" заявлено зустрічний позов у справі № 910/7939/23 після спливу встановленого законом строку для подання відзиву, а обставини, зазначені ТОВ "Фірма "Технова" не є обставинами, які можуть бути підставами для поновлення процесуального строку на подання зустрічного позову, господарський суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про поновлення строку для подання зустрічного позову, повернув Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" зустрічну позовну заяву у справі № 910/7939/23 та відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" про повернення до стадії підготовчого провадження.

Разом з тим, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зауважити, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова" права звернутись до господарського суду з окремим позовом в загальному порядку.

Аналогічні правові висновки наведені у Постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 904/2739/18.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що доводи апеляційної скарги фактично дублюють доводи клопотання про поновлення строку на пред`явлення зустрічного позову, викладеного у зустрічній позовній заяві, на які надана вичерпна відповідь.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду прийнята відповідно до вимог процесуального права, підстав її скасовувати або змінювати не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23, постановлену в результаті дослідження зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова", задоволенню не підлягає. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Технова" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.10.2023 у справі № 910/7939/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи № 910/7939/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

А.Г. Майданевич