ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. Справа№ 927/680/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.

та представників сторін:

позивача - Фесенко О.М.;

відповідача - Ткаченко А.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2023

у справі №927/680/23 (суддя - Демидова М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова"

до Управління освіти Чернігівської міської ради

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" звернулося з позовом до Управління освіти Чернігівської міської ради про стягнення заборгованості у загальному розмірі 1188311,22 грн, з яких: 773541,67 грн - основний борг, 63843,51 грн - 3% річних та 350926,04 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю №274/288/ЗТ/8 від 19.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.05.2023 відкрито провадження у справі №927/680/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2023 (повний текст складено 09.10.2023) у справі №927/680/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та стягнуто з позивача на користь Управління освіти Чернігівської міської ради 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, з огляду на неповноту встановлення обставин справ, та постановлена за неправильного застосування норм матеріального та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування скарги позивач вказує на те, що ним було надано до суду всі необхідні документи, докази та пояснення для всебічного та об`єктивного розгляду справи, а також подано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (з огляду на неможливість забезпечити явку представника, оскільки єдиний представник був зайнятий в іншому судовому процесі), що давало можливість суду першої інстанції розглянути позовні вимоги по суті на підставі поданих документів та доказів. Проте суд першої інстанції не врахувавши наведеного, в порушення приписів статей 13, 42 ГПК України, залишив позовну заяву без розгляду з посиланням на п. 1 ч. 4 ст. 226 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 апеляційну скаргу у справі №927/680/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова", суддею-доповідачем виявлено недоліки такої скарги, а саме подання скарги особою, яка відповідно до ч. 6 ст. 6 ГПК України зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, не зазначення відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету (п. 2 ч. 2 ст. 258 ГПК України), а також відсутність доказів сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 апеляційну скаргу у справі №927/680/23 залишено без руху на підставі ч. 6 ст. 6 та ч. 2 ст. 260 ГПК України, та надано заявникові строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.11.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2023 у справі №927/680/23, справу призначено до розгляду на 05.12.2023 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

10.11.2023 через підсистему «Електронний суд» та 20.11.2023 засобами поштового зв`язку до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" надійшли пояснення до апеляційної скарги, згідно яких позивач вказує на помилковість висновків суду про залишення позову без розгляду.

23.11.2023 через підсистему «Електронний суд» та 27.11.2023 засобами поштового зв`язку до суду від Управління освіти Чернігівської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого відповідач просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Також на електронну адресу суду 23.11.2023 від представника Управління освіти Чернігівської міської ради надійшло клопотання про участь адвоката Ткаченко А.М. у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.11.2023 задоволено клопотання представника Управління освіти Чернігівської міської ради про участь у судовому засіданні 05.12.2023 у справі №927/680/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судовому засіданні 05.12.2023, яке відбулося в режимі відеоконференції, представники сторін надали пояснення по суті спору. Представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд скасувати оскаржувану ухвалу. Представник відповідача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" звернулося з позовом до Управління освіти Чернігівської міської ради про стягнення заборгованості у розмірі 1188311,22 грн за неналежне виконанням відповідачем умов договору про закупівлю №274/288/ЗТ/8 від 19.01.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в період з жовтня 2018 року по грудень 2018 року позивачем було відпущено відповідачу теплову енергію у кількості 1346,78 Гкал на загальну суму 5350307,49 грн, згідно рахунків-фактур за договором №274/288/ЗТ/8 від 19.01.2018 по тарифу, встановленому Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) згідно постанови №404 від 14.06.2018. Разом з тим у січні 2020 року позивачем було зроблено перерахунок-донарахування за теплову енергію поставлену в зазначений період на підставі пп. 1 п. 2 постанови НКРЕКП №2542 від 26.11.2019 «Про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" за порушення ліцензійних умов з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, необхідності усунення порушень та здійснення заходів державного регулювання». За повідомленням позивача, перерахунок здійснено шляхом нарахування відповідачу різниці вартості спожитої теплової енергії за тарифами, встановленими постановою НКРЕКП №1976 від 30.06.2015 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП №1205від 05.10.1017) і тарифами, встановленими постановою НКРЕКП №404 від 14.06.2018, з огляду на що відповідач повинен доплатити вартість поставленої теплової енергії за договором у сумі 773541,67 грн. Також на вказану суму заборгованості позивачем нараховано 3% річних у розмірі 63843,51 грн та інфляційні втрати в сумі 350926,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.05.2023 відкрито провадження у справі №927/680/23, підготовче засідання призначено на 14.06.2023.

08.06.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 14.06.2023 оголошувалась перерва до 20.07.2023.

17.07.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 20.07.2023 суд першої інстанції постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі №927/680/23 та призначення справи до судового розгляду по суті на 22.08.2023.

У зв`язку із пошкодженням будівлі Господарського суду Чернігівської області внаслідок ракетного удару, нанесеного російською федерацією, засідання призначене на 22.08.2023, не відбулося.

Ухвалою суду від 28.08.2023 судове засідання призначено на 13.09.2023.

У зв`язку з неявкою в судове засідання представника позивача, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13.09.2023 розгляд справи відкладено на 04.10.2023, явку позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" визнано обов`язковою.

03.10.2023 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване неможливістю забезпечити явку представника у судове засіданні з огляду на його зайнятість у іншій справі.

04.10.2023 позивачем подано клопотання, згідно якого останній просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату, якщо неявка позивача у судове засідання 04.10.2023 перешкоджає розгляду справи, в іншому випадку просив здійснювати розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи.

04.10.2023 Господарським судом Чернігівської області постановлено оскаржувану ухвалу, згідно якої відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи та залишено без розгляду позов Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" з тих підстав, що відсутність представника позивача унеможливлює вирішення спору по суті в частині перевірки правомірності розрахунку обсягу та вартості теплової енергії, поставленої на підставі договору №274/288/ЗТ/8 від 19.01.2018 у період з жовтня по грудень 2018 року, що перерахована позивачем на початок 2020 року згідно з постановою НКРЕКП №2542 від 26.11.2019.

Проте, судова колегія не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими, враховуючи наступне.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначена рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Пунктом 2 частини 1 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Згідно з ч. 4 ст. 202 ГПК України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Отже, правом на залишення позову без розгляду суд наділений у разі неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не недійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у підготовчому чи судовому засіданні, нормами ст. ст. 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Саме у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і лише в тому разі, якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст. ст. 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Водночас, ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не містять умов про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у підготовче чи судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду.

Крім того положення ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Однак, наведене не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання або неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.03.2023 у справі №910/17906/21.

У постанові від 13.03.2019 у справі №916/3616/15 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду також зауважив, що наведені положення ст. ст. 202, 226 ГПК України не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами в разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріалами справи не підтверджується наявність необхідних передумов для залишення позову без розгляду, адже згідно з встановленими судом обставинами, позивач завчасно до судового засідання 04.10.2023 подав до місцевого господарського суду клопотання, згідно якого просив відкласти розгляду справи, або ж розглянути справу за наявними в матеріалах справи документами.

Отже, позивач заявив про відмову від свого права на участь у судовому засіданні 04.10.2023, а тому, в даному випадку, місцевий господарський суд повинен був оцінити можливість вирішення спору по суті за відсутності представника позивача.

Господарський суд Чернігівської області мотивуючи своє рішення про залишення позову без розгляду в частині того, яким чином неявка представника позивача перешкоджає вирішенню спору по суті заявлених позовних вимог, за наявними у справі доказами, зауважив, що відсутність представника позивача унеможливлює вирішення спору по суті, оскільки неможливо здійснити перевірку правомірності розрахунку обсягу та вартості теплової енергії, поставленої на підставі договору №274/288/ЗТ/8 від 19.01.2018 у період з жовтня по грудень 2018 року, що перерахована позивачем на початок 2020 року згідно з постановою НКРЕКП №2542 від 26.11.2019, а також з огляду на наявність суперечливих доказів у справі в частині спожитого обсягу теплової енергії.

Водночас Північний апеляційний господарський суд вказує на відсутність об`єктивної неможливості суду першої інстанції вирішити спір по суті на підставі наявних у справі доказів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві позивачем обґрунтовано правові підстави для звернення до суду з даним позовом про стягнення з відповідача заборгованості за постачання теплової енергії (з урахуванням перерахунку за період з жовтня по грудень 2018 року гідно з постановою НКРЕКП №2542 від 26.11.2019). Також позивачем зазначено на якій підставі здійснено перерахунок спожитої теплової енергії та згідно яких тарифів, а до позовної заяви додано детальний розрахунок донарахувань, а також підписані між сторонами акти встановлення/зняття пломб на приладах комерційного обліку споживача та акти зняття показників приладів обліку, згідно яких здійснювалися помісячні нарахування за постачання теплової енергії на об`єкти відповідача.

Окрім того, до суду першої інстанції позивачем надано відповідь на відзив та додаткові пояснення по справі, у яких, зокрема, надано пояснення щодо застосування постанови НКРЕКП №2542 від 26.11.2019, застосування тарифів згідно з постановою НКРЕКП №1976 від 30.06.2025, методику перерахунку.

Отже, поведінка позивача спрямована на реалізацію свого права щодо судового захисту, оскільки позивачем долучено до матеріалів позовної заяви докази в обґрунтування своєї позиції та в порядку ст. 166 ГПК України надано відповідь на відзив та додаткові пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що судовий процес, в першу чергу, спрямований на вирішення спору, шляхом винесення відповідного судового рішення. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду, а також, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечено можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Водночас місцевий господарський суд, не врахував в сукупності усіх обставин даної справи, залишивши позовну заяву без розгляду, фактично ухилився від розгляду позову по суті, внаслідок чого позбавив позивача можливості реалізувати своє право на отримання судового захисту. При цьому, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не зазначив, яким чином неявка позивача, зокрема в разі недоведення ним відповідних обставин, перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному вирішенню спору по суті відповідно до вимог процесуального законодавства.

Поряд з цим колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд у відповідній ухвалі слушно послався на закріплений у ст. 2 ГПК України принцип змагальності сторін у господарському судочинстві, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (крім випадків, встановлених законом) та, водночас, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У той же час у ст. 79 ГПК України встановлений стандарт доказування "вірогідності доказів", який, на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто відповідно до наведеного стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

У силу вказаної норми процесуального права наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить про те, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, аніж протилежний.

З огляду на викладене саме на позивача покладений обов`язок довести обставини, покладені ним у обґрунтування заявлених ним позовних вимог, тоді як відповідач має довести ті обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позовних вимог. Наслідками доведення чи недоведення таких обставин за результатом дослідження судом наданих кожною стороною доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності мають бути, відповідно, відмова в задоволенні позову чи його задоволення. Тобто ненадання позивачем певних доказів на підтвердження заявлених ним позовних вимог не свідчить про неможливість вирішення спору по суті, а отже й для залишення позову без розгляду.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Однак оскаржуване судове рішення таким вимогам процесуального закону не відповідає, з огляду на встановлені вище обставини. Таким чином доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження та не спростовуються матеріалами справи.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною третьою статті 271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали, зокрема, про залишення позову без розгляду, справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Отже, з огляду на встановлені апеляційним судом обставини відсутності підстав для залишення позову без розгляду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2023 у справі №927/680/23 є необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд суду першої інстанції.

Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції спір по суті не розглядався, відповідно до статті 129 ГПК України, розподіл судових витрат не здійснюється. Розподіл сум судового збору за наслідками перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду у цій справі, повинен здійснити суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.10.2023 у справі №927/680/23 скасувати.

3. Справу №927/680/23 направити до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 06.12.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов