ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023м. ХарківСправа № 922/2885/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Саєнко А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю САНЛЕНД 2017 (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Привокзальна, буд. 30, нежит. приміщ. 2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11)
про зобов`язання вчинити певні дії
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю САНЛЕНД 2017 звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД, в якому просить:

- Зобов`язати ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СКАНІЯ ТРЕЙД виконати зобов`язання за договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року, а саме - передати ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ САНЛЕНД 2017 транспортні засоби та самохідні машини чи механізми разом із обслуговуючим персоналом в порядку та на умовах, визначених договором № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року, необхідних для виконання сільськогосподарських робіт: мульчування ґрунту, корчування пнів, що передбачає суцільну обробку ґрунту з заглибленням до 25 см.

- Судові витрати покласти на Відповідача.

Позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року щодо передачі транспортних засобів.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2885/23. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено підготовче засідання на 25 липня 2023 року о 11:45 год. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Маяковського, будинок 11) відомості щодо належних Товариству з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД на праві власності транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів станом на 29 жовтня 2021 року та станом на дату звернення позивача із відповідним позовом до суду. Витребувано у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області (проспект Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107) повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма N 20-ОПП) по Товариству з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (). Витребувано у Головному управлінні Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002 м. Запоріжжя, вул. Гоголя 105а) відомості (найменування, реєстраційний номер, марка, рік випуску, заводський №, двигун №, шасі №) щодо проведення відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів по Товариству з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД ().

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2023 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю САНЛЕНД 2017 без руху, надано позивачеві п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду: доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з копіями усіх доданих до неї документів листом з описом вкладення; доказів, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, щодо перерахування коштів в рамках договору оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року (рахунків відповідача № 80 від 01.11.2021 та № 82 від 29.11.2021, платіжних доручень № 1586 від 01.112021 та № 1636 від 29.11.2021, тощо); доказів того, що позивач самостійно намагався отримати відомості щодо наявності/відсутності у власності відповідача транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів (адвокатські запити, листування, тощо).

26.07.2023 через канцелярію суду від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшов лист за вх.№19693.

03.08.2023 представником позивача через канцелярію суду було подано заяву про усунення недоліків разом з документами на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 25.07.2023 за вх.№ 20612.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.08.2023 продовжено розгляд справи № 922/2885/23 в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на "22" серпня 2023 р. о 12:50 год.

22.08.2023 представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про витребування доказів за вх. №22419.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.08.2023 клопотання позивача про витребування доказів (вх. № 22419 від 22.08.2023) задоволено частково. Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19), ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДПС у м. Києві (03056, м. Київ, провулок Політехнічний, 5а) та Управління оподаткування юридичних осіб ГУ ДПС у м. Києві (04107, м. Київ вул. Загорівська (Багговутівська), 26) повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (Форма N 20-ОПП) по Товариству з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (). Витребувано у Головного управління Держпродспоживслужби м. Києва (04053, м. Київ, вул. Некрасовська, 10/8) відомості (найменування, реєстраційний номер, марка, рік випуску, заводський №, двигун №, шасі №) щодо проведення відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів по Товариству з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (). Повторно витребувано у Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області (69002 м. Запоріжжя, вул. Гоголя 105а) відомості (найменування, реєстраційний номер, марка, рік випуску, заводський №, двигун №, шасі №) щодо проведення відомчої реєстрації, перереєстрації, тимчасової реєстрації га зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів по Товариству з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (). Повторно витребувано у ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СКАНІЯ ТРЕЙД (69035, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Маяковського, будинок 11) відомості щодо належних ТОВ СКАНІЯ ТРЕЙД на праві власності транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів станом на 29 жовтня 2021 року та станом на дату звернення позивача із відповідним позовом до суду. Попереджено Головне управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та ТОВ СКАНІЯ ТРЕЙД, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, судом будуть застосовані до відповідних осіб заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом, зокрема, у вигляді штрафу за невиконання рішення суду. Продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/2885/23 на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання.

04.09.2023 через канцелярію суду від Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві надійшов лист за вх.№23654, який долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2023 виправлено описку в ухвалі Господарського суду Харківської області від 22.08.2023 по справі №922/2885/23, вказано вірні дату та час проведення підготовчого засідання -"26" вересня 2023 р. о 11:00 год.

13.09.2023 через канцелярію суду від Головного управління ДПС у м. Києві надійшов супровідний лист з документами на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 22.08.2023 за вх.№24775.

Лист з додатком долучено судом до матеріалів справи.

21.09.2023 через канцелярію суду від Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області надійшов лист за вх.25666, який долучено судом до матеріалів справи.

26.09.2023 від представника позивача електронною поштою до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи за вх.№ 25938.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2023 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи (вх. № 25938 від 26.09.2023) - задоволено. Відкладено підготовче засідання на "16" жовтня 2023 р. об 11:30 год.

В судовому засіданні 16.10.2023 на підставі п.3 ч.2 ст.185 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 06.11.2023р. об 11:30 год.

06.11.2023 представником позивача до суду подано клопотання про відкладення судового засідання за вх. № 30160.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.11.2023 клопотання представника позивача про відкладення судового засідання (вх. № 30160 від 06.11.2023) задоволено. Відкладено розгляд справи по суті на "27" листопада 2023 р. о 11:30 год.

В судове засідання 27.11.2023 представник позивача не з`явився. До суду подав заяву (вх. № 32435 від 27.11.2023), в якій представник позивача просить розглянути справу без його участі за наявними матеріалами. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом бути присутнім у судовому засіданні, представника до суду не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Водночас, суд звертає увагу на те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а брати участь у судових засіданнях є правом учасників справи, що встановлено ст. 42 ГПК України. Окрім того, за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29 жовтня 2021 року між відповідачем (далі по тексту - Орендодавець) та позивачем (далі по тексту - Орендар) було укладено договір № 29/10-21 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем.

Відповідно до умов укладеного Договору Орендодавець взяв на себе обов`язок передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі - Техніка) разом із обслуговуючим персоналом (далі - Екіпажем), а Орендар взяв на себе обов`язок прийняти Техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плату за її використання.

Відповідно до пункту 1.3 Договору підписанням цього договору Орендодавець гарантував, що Техніка, що передається в оренду за договором, на момент його підписання сторонами належить Орендодавцеві на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами чи державою, а також не обтяжена та не обмежена будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.

Відповідно до пункту 3.1 Договору Техніка повинна бути передана орендодавцем та прийнята Орендарем в термін до 01 березня 2022 року або в інший термін, додатково погоджений Сторонами.

Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного Акту приймання - передачі (пункт 4.1).

Пунктом 5.1. Договору сторонами визначено показники, за якими розраховується орендна плата за договором, відповідно до яких загальна сума договору становить 49 500 Євро з ПДВ, що в еквіваленті до гривні за курсом продажу Євро, визначеним АТ КБ «Приватбанк», станом на дату укладання договору складало 1 524 600, 00 грн. (п.5.14 договору).

За змістом пункту 5.3 Договору Орендар має право достроково сплатити орендну плату на користь Орендодавця.

Так, відповідно до рахунку відповідача № 80 від 01.11.2021 року позивачем було перераховано відповідачу грошову суму у розмірі 504 900, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1586 від 01.11.2021.

Відповідно до рахунку відповідача № 82 від 29.11.2021 року позивачем було перераховано відповідачу грошову суму у розмірі 510 675, 00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1636 від 29.11.2021. Усього позивачем на користь відповідача було сплачено достроково в рахунок виконання зобов`язань за вказаним договором грошову суму у розмірі 1 015 575, 00 грн. (що в еквіваленті до гривні за курсом продажу Євро, визначеним АТ КБ «Приватбанк», склало 32 973,21 Євро).

Таким чином, з боку позивача були виконані усі зобов`язання за договором з метою належного майбутнього його виконання.

В свою чергу, як вказує позивач, відповідач взятих на себе обов`язків не виконав. Техніку в оренду не надав ані у межах строку, встановленого у договорі, ані у інший строк.

Відповідно до пункту 9.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Незважаючи на те, що у межах строку, встановленого договором, Техніка не була передана в оренду, Орендар неодноразово звертався до відповідача із письмовими вимогами щодо належного виконання зобов`язань в натурі за договором у інші, погоджені із позивачем, строки.

Так, позивач направив на адресу відповідача Претензію № 1 від 25 серпня 2022 року з вимогою у строк до 15 вересня 2022 року передати ТОВ «САНЛЕНД 2017» в оренду техніку з екіпажем для виконання сільськогосподарських робіт, передбачених Договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №29/10-21 від 29.10.2021 або повернути кошти. Претензія отримана відповідачем 06 вересня 2022 року.

Також позивач направив відповідачу Лист - вимогу від 16 січня 2023 року, в якому вимагав передати ТОВ «САНЛЕНД 2017» в оренду техніку з екіпажем для виконання сільськогосподарських робіт, передбачених Договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №29/10- 21 від 29.10.2021, протягом 7 календарних днів з дня отримання вимоги. Вимога отримана відповідачем 28 січня 2023 року.

Відповідачу був направлений повторний лист - вимога від 13 березня 2023 року, в якому позивач вимагав передати ТОВ «САНЛЕНД 2017» в оренду техніку з екіпажем для виконання сільськогосподарських робіт, передбачених Договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем №29/10- 21 від 29.10.2021, протягом 7 календарних днів з дня отримання вимоги відшкодувати спричинені збитки. Вимога отримана відповідачем 25 березня 2023 року.

За містом наданої відповіді від 13 березня 2023 року відповідач визнав невиконання своїх зобов`язань за договором, повідомив про те, що не відмовляється від взятих на себе зобов`язань, але і не зазначив конкретних строків і порядку передачі Техніки з екіпажем на виконання умов договору.

Позивач у позові вказує, що відповідно до укладеного договору Техніка мала бути використана позивачем з метою провадження сільськогосподарської діяльності, а саме для виконання сільськогосподарських робіт: мульчування (покриття поверхні ґрунту подрібненим шаром рослинних решток) ґрунту, корчування пнів, що передбачає суцільну обробку ґрунту з заглибленням до 25 см. Вказані обробки проводяться з метою підготовки ґрунту до сівби, покращення проростання і зростання насіннєвого матеріалу, знищення шкідників, покращення надходження води і повітря для забезпечення життєдіяльності культурних рослин. Непроведення відповідних робіт внаслідок невиконання відповідачем своїх обов`язків за договором призвело до неможливості подальших дій з засіяння сільськогосподарських земель необробленої площі.

Так, виходячи з суми достроково сплаченої позивачем орендної плати, за вказану суму мало бути оброблено 30 га сільськогосподарських земель (32 973,21 Євро /1100 (погоджена вартість на 1 га) = 30 га).

Враховуючи, що протягом 2022 року бойові дії на території району, де знаходяться земельні ділянки не проводились, ТОВ «САНЛЕНД 2017» мало намір засіяти на обробленій землі соняшник 2022 року врожаю. Врожайність соняшнику в 2022 році в середньому становила 2 т/га (643.865/320.73), що підтверджується Звітом 29-сг за 2022 рік «Звіт про площі та валові збори с/г культур, плодів, ягід і винограду», тобто за звичайних обставин позивач мав реальну можливість зібрати з 30 га 60 т соняшника.

Вартість соняшнику врожаю 2022 року склала по 16300 грн/т (позивач мав укладений договір поставки від 26.01.2023 року на покупку соняшника за зазначеною вартістю), тобто реалізація 60 т соняшника призвела би до отримання доходу у розмірі 978 000, 00 грн.

Витрати на вирощування соняшника (включаючи підготовку ґрунту до посіву, посів, обробку та збір врожаю) склали 14 000 грн/га 14000 * 30 га = 420 000,00 грн.

Чистий прибуток 978000,00 грн - 420000,00 грн = 558 000,00 грн.

Після збору соняшника у 2022 році на площі 30 га ТОВ «САНЛЕНД 2017» мало б змогу посіяти озиму пшеницю і в липні 2023 року зібрати врожай в середньому по 40 ц/га, що б склало 120 000 кг зерна і реалізувати його по ціні 6000,00 грн/т на загальну суму 720000,00 грн.

Тобто, затримка передачі Техніки за договором призвела до неотримання позивачем того результату, заради якого й укладався договір.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД виконати зобов`язання за договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року, а саме - передати Товариству з обмеженою відповідальністю САНЛЕНД 2017 транспортні засоби та самохідні машини чи механізми разом із обслуговуючим персоналом в порядку та на умовах, визначених договором № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року, необхідних для виконання сільськогосподарських робіт: мульчування ґрунту, корчування пнів, що передбачає суцільну обробку ґрунту з заглибленням до 25 см.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених дим Кодексом.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525, ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 766 ЦК України якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором:

1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою;

2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного договору Орендодавець взяв на себе обов`язок передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі - Техніка) разом із обслуговуючим персоналом (далі- Екіпажем), а Орендар взяв на себе обов`язок прийняти Техніку Орендодавця та сплачувати Орендодавцеві орендну плату за її використання.

Позивачем на користь відповідача було сплачено достроково в рахунок виконання зобов`язань за вказаним договором грошову суму у розмірі 1 015 575, 00 грн. (що в еквіваленті до гривні за курсом продажу Євро, визначеним АТ КБ «Приватбанк», склало 32 973,21 Євро).

Водночас, судом встановлено, що Техніка повинна бути передана орендодавцем та прийнята Орендарем в термін до 01 березня 2022 року або в інший термін, додатково погоджений Сторонами (п.3.1. Договору).

Проте, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо передачі Техніки в оренду у межах строку, встановленого у договорі, ані у інший строк. При цьому, відповідачем не спростовані обставини, викладені позивачем у позові.

Відповідно до пункту 9.1 Договору договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно пункту 9.2. Договору, цей Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або у чинному в Україні законодавстві.

Втім доказів припинення дії договору, розірвання або внесення будь-яких змін до нього матеріали справи не містять, а відтак в силу ст. 202 ЦК України він породжує для сторін цивільні права та обов`язки, а згідно ст. 629 ЦК України такий договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, як вже зазначалось, зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Частина 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Суть належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Припинення зобов`язання означає, що учасники зобов`язання втратили свої права та обов`язки за зобов`язанням, тобто кредитор вже не має права вимагати, а боржник не має обов`язку виконувати. Для припинення зобов`язання необхідне існування певної обставини, тобто юридичного факту, з настанням якого закон або договір пов`язує припинення зобов`язання.

Статтею 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Цивільний кодекс України у статтях 599-609 передбачає такі підстави припинення зобов`язань: належне виконання, передання боржником кредиторові відступного, зарахування, домовленість сторін, прощення кредитором боргу, поєднання в одній особі боржника і кредитора, неможливість виконання зобов`язання, смерть фізичної особи, ліквідація юридичної особи, та інші, передбачені договорами або законами.

Під час розгляду справи жодних належних та допустимих доказів наявності правових підстав, визначених законом або договором, для припинення зобов`язань за Договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року суду не надано.

При цьому, відповідач не був позбавлений права, у разі відсутності наміру продовжувати правовідносини з позивачем, направити у встановленому порядку письмове повідомлення про розірвання договору, повернути сплачені за договором кошти тощо. Втім таким правом відповідач не скористався, доказів зворотного суду не надано.

Відтак, враховуючи, що укладений між сторонами договір є чинним, недійсним не визнавався, дій для розірвання договору в у відповідності до умов договору сторони не вчиняли, в силу приписів чинного законодавства, у відповідача, як зобов`язаної сторони за правочином, наявний обов`язок виконувати взяті на себе зобов`язання за договором належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під час вирішення спору, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Як ефективний необхідно розуміти такий спосіб, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Положення частини 2 статті 16 ЦК України та статті 20 ГК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як примусове виконання обов`язку в натурі.

Зазначений спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов`язку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обов`язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.04.2020 у справі № 910/ 9167/19, від 12.09.2019 у справі №910/17324/18.

Враховуючи, що укладений між сторонами договір не припинив свою дію та є обов`язковим до виконання сторонами, зважаючи, що за відсутності передбаченої умовами договору підстави, відповідач не надав позивачу Техніку в оренду, тобто порушив своє зобов`язання за договором, а також те, що обраний позивачем у спірних зобов`язально-правових відносинах спосіб захисту (примусове виконання обов`язку в натурі) відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення, є тим належним та ефективним у розумінні положень статті 13 Конвенції способом захисту порушеного права позивача та за своєю суттю не є суперечливим у співвідношенні до правовідносин, які склались між сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги про зобов`язання відповідача виконати зобов`язання за договором шляхом передачі позивачу транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів разом із обслуговуючим персоналом в порядку та на умовах, визначених Договором № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач під час розгляду справи надав суду належні та допустимі докази у підтвердження обґрунтованості позовних вимог, тоді як відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов`язку виконувати свої зобов`язання за договором.

Враховуючи фактичні обставини справи на наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог як обґрунтованих та не спростованих відповідачем.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується частиною першою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, ) виконати зобов`язання за договором оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року, а саме - передати Товариству з обмеженою відповідальністю САНЛЕНД 2017 (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Привокзальна, буд. 30, нежит. приміщ. 2, ) транспортні засоби та самохідні машини чи механізми разом із обслуговуючим персоналом в порядку та на умовах, визначених договором № 29/10-21 від 29 жовтня 2021 року, необхідних для виконання сільськогосподарських робіт: мульчування ґрунту, корчування пнів, що передбачає суцільну обробку ґрунту з заглибленням до 25 см.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю САНЛЕНД 2017 (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Привокзальна, буд. 30, нежит. приміщ. 2, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю САНЛЕНД 2017 (64602, Харківська область, м. Лозова, вул. Привокзальна, буд. 30, нежит. приміщ. 2, ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю СКАНІЯ ТРЕЙД (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, ).

Повне рішення складено "05" грудня 2023 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2885/23