РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1076/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Мігди Р.Ю., за правилами загального позовного провадження в відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД",

вул. Мельникова, буд. 81 А, офіс 426, м. Київ, 04050;

адреса для листування: Адвокатське об`єднання "Юридична фірма "ТЕФФІ",

вул. Глибочицька, 40, м. Київ, 04052; e-mail: ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро",

вул. Зарічна, 3А, смт. Варва, Чернігівська область, 17600;

e-mail: ; ;

предмет спору: про зобов`язання вчинити дії

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Ілюк А.І. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АР № 1105170, виданий 23.11.2022;

від відповідача: Мальована В.А. - адвокат, довіреність від 24.08.2023 б/н.

У судовому засіданні 13.11.2023, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

31.07.2023, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД" (далі - ТОВ "Корнфілд ЛТД"), співзасновника (учасника з часткою 50% в статутному капіталі), до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" (далі - ТОВ "Іст Агро") з проханням:

- зобов`язати Товариство надати ТОВ "Корнфілд ЛТД" інформацію та завірені належним чином копії документів на її підтвердження: про заборгованість по заробітній платі перед працівниками ТОВ "Іст Агро" (1); про наявні товарні залишки ТОВ "Іст Агро" та можливі варіанти їх збуту та ринкові ціни (2);

- зобов`язати ТОВ "Іст Агро" провести аудит (аудиторську перевірку) шляхом надання документів аудиторам, призначеним ТОВ "Корнфілд ЛТД", згідно з запитом аудиторів № 01-01/22-01 від 27.06.2022 та їх листа № 01-01/22-02 від 27.06.2022, та листом ТОВ "Корнфілд ЛТД" від 27.06.2023 про проведення аудиту, та вчинити необхідні дії для завершення аудиту.

Позов обґрунтований порушенням корпоративних прав ТОВ "Корнфілд ЛТД", як учасника (співзасновника) ТОВ "Іст Агро", на участь в управлінні його господарською діяльністю.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду; відкрив провадження в справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 21.08.2023 о 14:00; установив учасникам справи строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог, зокрема відповідачу 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі, в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), мотивованого відзиву на позов (ухвала від 02.08.2023).

Ухвала про відкриття провадження в справі від 02.08.2023 отримана відповідачем 07.08.2023 (згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення: 665).

21.08.2023, підготовче засідання в даній справі не відбулось, з огляду на призупинення роботи Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою від 25.08.2023, зважаючи, що обставини, які зумовили неможливість проведення підготовчого засідання усунуті, суд призначив підготовче засідання в справі на 11.09.2023 о 12:40.

28.08.2023, від відповідача надійшов відзив на позов, поданий в порядку статей 165, 178 ГПК України, направлений до суду засобами поштового зв`язку в строк, установлений ухвалою від 02.08.2023. Окремо відповідачем заявлене клопотання про роз`єднання позовних вимог. Відповідач, через систему Електронний суд, заявив клопотання про продовження строку для подачі відзиву на позов.

11.09.2023, у підготовче засідання повноважні представники сторін не прибули, в зв`язку з чим суд відклав розгляд справи на 25.09.2023, про що сторони повідомлені, в порядку статей 120, 121 ГПК України.

18.09.2023, від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, у порядку статей 166, 184 ГПК України, направлена засобами поштового зв`язку в строк, установлений ухвалою від 02.08.2023.

25.09.2023, відповідач, через систему Електронний суд, подав у строк, установлений ухвалою від 02.08.2023, письмові заперечення на відповідь на відзив, у порядку статей 167, 184 ГПК України, з доданою довідкою від 30.08.2023 № 30/08-01, за підписом директора Пінчик О., про відсутність у Товариства, станом на 30.08.2023, заборгованості з виплати заробітної плати. Окремо відповідач заявив клопотання про залучення до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, учасника Товариства ОСОБА_1 , з часткою 50% в статутному капіталі.

У підготовче засідання 25.09.2023, прибули повноважні представники обох сторін (участь яких забезпечена в режимі відеоконференції, згідно з ухвалою від 11.09.2023).

Суд прийняв до розгляду письмові заяви сторін по суті спору (відзив на позов, відповідь на відзив та письмові заперечення), зміст яких врахований при ухваленні судового рішення по суті спору.

Суд розглянув та відхилив клопотання відповідача про роз`єднання позовних вимог.

За частинами 1, 2 статті 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд, з урахуванням положень частини 1 цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача (1); одного й того самого позивача до різних відповідачів (2); різних позивачів до одного й того самого відповідача (3).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення; підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані в визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов`язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів. Об`єднані вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтується позов у цілому.

Позов виник з корпоративних відносин та поданий позивачем на захист його корпоративних прав щодо участі в управлінні Товариством, а тому суд, з метою досягнення процесуальної економії, ефективного використання процесуальних засобів для відновлення порушених прав, вважає за доцільне розглядати заявлені вимоги в одному провадженні.

Суд розглянув та відхилив клопотання відповідача про залучення до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог ОСОБА_2 .

Відповідно до частин 1, 3 статті 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити в справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження в справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, в разі коли рішення в справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі в справі також за заявою учасників справи.

У заявах про залучення третіх осіб і в заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі в справі.

З системного аналізу статті 50 ГПК України вбачається, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, підлягають залученню до участі в справі, якщо судове рішення, ухвалене за результатами вирішення наявного спору, може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки.

За висновком суду, відповідач не навів обставин, які б свідчили, що ухвалене судове рішення в цьому спорі впливатиме на права та охоронювані законом інтереси фізичної особи ОСОБА_2 , у той час як наявність у неї 50% в частці статутного капіталу Товариства, не є безумовною підставою для залучення її до участі в справі.

Суд, керуючись частиною 3 статті 177 ГПК України, за власною ініціативою, продовжив строки підготовчого провадження на 30 календарних днів.

За результатом підготовчого засідання суд постановив закрити підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 18.10.2023.

18.10.2023, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав повноважних представників сторін.

Повноважний представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, наведених у відзиві на позов. Зокрема, виходячи з приписів частини 4 статті 41 Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», зазначив, що в Товариства був відсутній обов`язок забезпечити аудитору можливість проведення аудиту, оскільки ним не було отримано примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності Товариства (укладеного між позивачем та ТОВ «Подільська аудиторська група»). Лист ТОВ «Подільська аудиторська група» № 02-01/22-03 від 27.06.2022 (доданий до матеріалів позовної заяви), адресований не відповідачу, а ТОВ «Корнфілд ЛТД». Запити аудитора № 01-01/22-01 від 27.06.2022 та № 01-01/22-02 від 27.06.2022, а також лист ТОВ «Корнфілд ЛТД» від 27.06.2023 б/н (на які посилається позивач у п. 2 прохальної частини позовної заяви) в матеріалах справи взагалі відсутні. Підтвердив, що позивач звертався до нього листом від 08.07.2022 щодо проведення аудиту. Натомість, будь-яких документів, що є підставою для звернення аудиторів з вимогою щодо проведення аудиту, не надав. Звертав увагу суду, що строк дії договору № 02-01/22 про проведення аудиту (аудиторської перевірки), укладений між ТОВ «Подільська аудиторська група» та позивачем (засвідчена копія якого додана до матеріалів справи), припинив свою дію станом на 18.07.2022 (п. 8.3.), у зв`язку з закінченням строку, на який був укладений сторонами. Докази його пролонгації в матеріалах справи відсутні.

Відповідач також вважає, що вимога про зобов`язання його надати позивачу, як учаснику Товариства, інформацію по заборгованості перед працівниками Товариства, про товарні залишки Товариства та можливі варіанти їх збуту неконкретизована (без зазначення чіткого переліку документів, з якими учасник вважає за необхідне ознайомитись, та без визначення періоду складання цих документів). Відтак, така вимога не може бути виконана в цілому. При цьому, документи про товарні залишки, варіанти їх збуту та ринкові ціни, не є інформацією про господарську діяльність Товариства, в контексті Закону України «Про товариства з обмеженою відповідальністю та додатковою відповідальністю», з якою учасник Товариства має право ознайомитись.

Представник позивача в судовому засіданні акцентував увагу на тому, що ТОВ «Корнфілд ЛТД», як учасник Товариства, шляхом пред`явлення вимоги про проведення аудиторської перевірки реалізує своє корпоративне право, пов`язане з діяльністю та управлінням справами Товариства. В відповіді на відзив зазначав, що відповідачем свідомо проігноровані запити щодо проведення аудиту, надання документів і погодження процедури проведення аудиторської перевірки Товариства. Способом захисту права учасника Товариства на отримання інформації про діяльність Товариства, як складової корпоративного права, є спонукання в судовому порядку до виконання Товариством дій - надання відповідної інформації, при цьому, запитувана інформація має бути надана не за окремий період часу, натомість, бути актуальною на момент її надання.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач звертав увагу, що вимоги позивача сформульовані в такий спосіб, що не дає можливості ідентифікувати вид документу, який він запитує. Жодні норми чинного законодавства, стандарт бухгалтерського обліку не містять поняття товарних залишків. Інформація про варіанти збуту та ринкові ціни товарних залишків не підпадає під перелік документів та інформації, яку Товариство повинно надавати на вимогу учасників. Така інформація не відноситься до інформації та документів, що підлягають відображенню в бухгалтерському обліку будь-якої юридичної особи. Наголошував, що в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження направлення на адресу Товариства оригіналу договору від 24.06.2022 № 02-01/22 про проведення аудиту (аудиторської перевірки) та звернення до нього аудиторів з відповідними запитами.

Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 13.11.2023.

13.11.2023, суд продовжив розгляд справи по суті.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, заслухав повноважних представників позивача та відповідача, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Корнфілд ЛТД» (позивач, учасник Товариства) є власником частки розміром 50% статутного капіталу ТОВ «Іст Агро» (відповідач, Товариство) (пункти 3.1., 6.3. Статуту ТОВ «Іст Агро», затвердженого рішенням загальних зборів учасників Товариства, протокол від 06.03.2018).

Товариство створене як підприємницьке та здійснює свою діяльність з метою одержання прибутку та наступного його розподілу між учасниками (п. 4.1. Статуту).

Наявний спір виник з корпоративних відносин між учасником Товариства та Товариством, поданий на захист корпоративних прав учасника Товариства на участь в управлінні діяльністю Товариства.

У позові об`єднані дві вимоги немайнового характеру:

- щодо зобов`язання Товариства надати учаснику інформацію та завірені належним чином копії документів на її підтвердження: про заборгованість по заробітній платі перед працівниками Товариства (1); про наявні товарні залишки Товариства та можливі варіанти їх збуту та ринкові ціни (2);

- щодо зобов`язання Товариства провести аудит (аудиторську перевірку) шляхом надання документів аудиторам, призначеним учасником згідно з запитом аудиторів № 01-01/22-01 від 27.06.2022 та їх листа № 01-01/22-02 від 27.06.2022, та листом учасника від 27.06.2023 про проведення аудиту, та вчинити необхідні дії для завершення аудиту.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наведене відповідає статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

За п. 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи в спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи в визначених законом випадках, зокрема: справи в спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі в спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване однією або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки. Особливості діяльності товариств з обмеженою відповідальністю встановлюються Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» (стаття 140 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 3 статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII, учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; отримувати інформацію про господарську діяльність товариства. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

За приписами статті 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ, кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України «Про інформацію» ніхто не може обмежувати права особи в виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

За статтею 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язане зберігати такі документи: протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника) (1); статут товариства та зміни до статуту (2); протоколи загальних зборів учасників (3); документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них (4); положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття) (5); протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства (6); аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг (7); річну фінансову звітність (8); документи звітності, що подаються відповідним державним органам (9); документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів (10); інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства (11); документи, що підтверджують права товариства на майно (12); документи бухгалтерського обліку (13).

Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (в разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Документи, передбачені частиною 1 цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною 1 цієї статті.

Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною 1 цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

За п. 8.1. Статуту ТОВ «Іст Агро» учасники Товариства мають право: брати участь в управління справами Товариства в порядку, встановленому цим Статутом, за винятком випадків передбачених законом (а); одержувати інформацію про діяльність Товариства в порядку, встановленому законодавством України та цим Статутом (г). На вимогу учасника Товариство зобов`язане надати йому на ознайомлення річні балансові звіти про фінансово-господарську діяльність, протоколи ревізійної комісії (ревізора) Товариства, протоколи загальних зборів учасників Товариства, накази, рішення органів управління Товариством тощо. На вимогу учасника Товариства йому надаються копії зазначених документів

Учасники Товариства можуть також мати інші права, встановлені законодавством України, цим Статутом, корпоративним договором між учасниками Товариства (п. 8.2. Статуту).

За п. 3.1. Корпоративного договору учасників ТОВ «Іст Агро» від 06.03.2018, сторони як учасники Товариства, мають право отримувати інформацію про господарську діяльність Товариства, в тому числі шляхом безперешкодного доступу до документів Товариства, визначених законом та Статутом Товариства (b).

Мотивуючи заявлені вимоги, позивач зазначив, що 08.07.2022, звернувся до відповідача з запитом щодо отримання інформації про наявність заборгованості по заробітній платі перед працівниками однієї з компаній Групи.

Суд установив, що згідно з листом від 08.07.2022, на ім`я Генерального директора ТОВ «Іст Агро» Пічик О. , що направлений за юридичною адресою Товариства (поштове відправлення: 1451), позивач вимагав надати інформацію: про наявність заборгованості по заробітній платі перед працівниками Групи компаній «Іст Агро»; про наявні товарні залишки в Групі компаній «Іст Агро» та можливі варіанти їх збуту та ринкові ціни.

У цьому листі-зверненні позивач вимагав вчинити дії: щодо підготовки протоколу загальних зборів учасників про погодження правочину з продажу товарних запасів співвласниками Групи компаній «Іст Агро»; щодо забезпечення спільного доступу генерального та фінансового директорів до клієнт-банку з метою контролю над цільовим використанням коштів з продажу товарних запасів та погашення заборгованостей по заробітним платам працівникам Групи компаній «Іст Агро»; щодо проведення реалізації товарних запасів згідно з підписаним співвласниками протоколом загальних зборів учасників про погодження правочину з продажу товарних запасів співвласниками Групи компаній «Іст Агро»; щодо погашення заборгованості по заробітним платам працівникам Групи компаній «Іст Агро» в строк, що не перевищує 5 робочих днів з моменту отримання грошових коштів від продажу товарних запасів.

Також до матеріалів справи доданий лист-звернення позивача від 28.06.2022 на ім`я Генерального директора ТОВ «Іст Агро» Пічик О., без доказів його направлення на адресу Товариства, що за своїм змістом тотожний до листа від 08.07.2022.

Зі змісту листа від 08.07.2022 вбачається, що незважаючи на те, що цей лист адресований генеральному директору ТОВ «Іст Агро» Пічик О., запитувана позивачем інформація стосується Групи компаній «Іст Агро», а не безпосередньо відповідача як самостійної юридичної особи.

Також суд погоджується з доводами відповідача про те, що інформація про товарні залишки, з зазначенням ринкових цін, та варіанти їх збуту Товариством не відноситься до інформації та документів, що підлягають відображенню в бухгалтерському обліку юридичної особи. Інформація про варіанти збуту та ринкові ціни товарних залишків не підпадає під перелік документів, що Товариство повинно надавати на вимогу своїх учасників виходячи з приписів статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

У ході вирішення спору Товариством підтверджена відсутність у нього заборгованості по заробітній платі перед працівниками, про що до матеріалів справи надана довідка від 25.09.2023 № 25/09-01 разом з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 661 за період з 01.09. - 25.09.2023.

Враховуючи, що позивач звертався до відповідача з запитом про отримання інформації по Групі компаній «Іст Агро», а не безпосередньо щодо самого Товариства як юридичної особи з окремим балансом та банківськими рахунками, в той час як запитувані позивачем документи не містили чіткого переліку, без вказівки на період або дату складання, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту порушення його прав як учасника Товариства на участь в управлінні його діяльністю шляхом отримання запитуваної інформації, а тому відмовив у задоволенні позову в цій частині.

За статею 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» на вимогу учасника чи учасників, яким сукупно належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства, проводиться аудит фінансової звітності товариства із залученням аудитора (аудиторської фірми), не пов`язаного (не пов`язаної) майновими інтересами з товариством, посадовими особами товариства чи з його учасниками.

У такому разі учасник (учасники) товариства самостійно укладає з визначеним ним аудитором (аудиторською фірмою) договір про проведення аудиту фінансової звітності товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.

Витрати, пов`язані з проведенням аудиту фінансової звітності, покладаються на учасника (учасників), на вимогу якого проводиться такий аудит, якщо інше не встановлене статутом товариства. Загальні збори учасників товариства можуть ухвалити рішення про відшкодування витрат учасника на аудит фінансової звітності товариства.

Виконавчий орган товариства протягом 10 днів з дати отримання запиту учасника (учасників) про такий аудит та примірника оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства зобов`язаний забезпечити аудитору можливість проведення аудиту та надати завірені підписом уповноваженої особи товариства копії всіх документів відповідно до визначеного в договорі обсягу аудиторських послуг.

Випадки обов`язкового проведення аудиту фінансової звітності товариства та порядок оприлюднення аудиторського висновку встановлюються Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Враховуючи, що власник частки статутного капіталу зацікавлений в стабільній роботі підприємства, одним із механізмів, що має забезпечити стабільний функціонал, є внутрішній аудит. Відтак, виходячи зі змісту наведеної норми, власник частки статутного капіталу (не менше 10% від статутного капіталу) наділений право ініціювати проведення внутрішнього аудиту.

ТОВ «Корнфілд ЛТД» є учасником ТОВ «Іст Агро», якому належить 50% статутного капіталу Товариства, що відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» вказує на наявність у нього права ініціювати проведення аудиту фінансової звітності Товариства із залученням аудитора (аудиторської компанії), не пов`язаного майновими інтересами з Товариством, його посадовими особами або учасником.

Наявне право учасника Товариства реалізується, відповідно до частини 2 статті 41 вказаного Закону, шляхом укладення між учасником та визначеним ним аудитором договору про проведення аудиту фінансової звітності Товариства, в якому зазначається обсяг аудиторських послуг.

Аналіз положень статті 41 зазначеного Закону дає підстави для висновку про те, що для ініціації аудиту фінансової звітності товариства необхідна наявність сукупності таких умов: наявність в учасника-ініціатора 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства; укладення таким учасником з незалежним аудитором (аудиторською фірмою) договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства; зазначення в такому договорі обсягу аудиторських послуг.

При цьому, положення частини 4 цієї статті вказаного Закону містять додаткові вимоги для реалізації права на проведення перевірки аудиту фінансової звітності товариства, невиконання яких за наявністю трьох вищезазначених умов протягом 10 днів з боку виконавчого органу товариства дозволяє встановити наявність факту порушення права учасника: отримання товариством запиту учасника про такий аудит; отримання товариством оригіналу договору про проведення аудиту фінансової звітності товариства з визначеним у ньому обсягом аудиторських послуг, що визначають момент відліку 10-ти денного строку.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.08.2023 у справі № 911/2646/21 (п. 53), у постанові від 29.11.2021 у справі № 922/3873/20 (пункти 26, 27).

Також Верховний Суд сформував такі висновки щодо застосування положень цієї статті в подібних правовідносинах:

- стаття 41 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не містить жодних застережень та обмежень періоду проведення аудиторської перевірки фінансової діяльності (постанова Верховного Суду від 28.01.2021 у справі № 910/16262/19);

- учасник, реалізуючи своє право на управління Товариством, має право вимагати від нього як проведення аудиторської перевірки його діяльності, так і надання Товариством документів. У вирішенні спорів за позовами учасників товариств з обмеженою відповідальністю про спонукання товариства провести аудиторську перевірку діяльності та звітності товариства належить враховувати, що передбачене право учасників спрямоване на контроль діяльності виконавчого органу, а тому, як і право на отримання інформації про діяльність товариства, є складовою права на управління товариством у передбаченому законом і установчими документами порядку. Право учасника товариства звернутись з вимогою про проведення аудиторської перевірки річної фінансової звітності товариства не залежить ні від бажання самого товариства (його посадових осіб) проводити чи не проводити перевірку, ні від доцільності чи відсутності доцільності проведення такої перевірки, наявності вже проведених перевірок, натомість, обов`язок товариства забезпечити аудитору можливість проведення перевірки виникає в силу прямої вказівки закону (постанова Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 908/522/20 (пункти 38 - 40));

- закон передбачає можливість проведення аудиту саме фінансової звітності, а не аудиту господарської діяльності товариства чи перевірку діяльності директора. Такий незначний недолік (неправильне викладення назви аудиторської послуги) в договорі про надання аудиторських послуг не може бути підставою для ігнорування товариством (його виконавчим органом) вимог його учасника та запитів аудитора про надання необхідних для проведення аудиторської перевірки документів, що, в свою чергу, є порушенням права учасника товариства, гарантованого йому статтею 41 Закону «Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю» (постанова Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 908/522/20 (пункти 50, 51)).

Пунктами 16.12. - 16.14. Статуту Товариства встановлено, що для здійснення контролю за фінансовою діяльністю Товариства, за рішенням загальних зборів, а також на вимогу ревізійної комісії Товариства і в інших випадках, установлених цим Статутом та законом, може призначатись аудиторська перевірка діяльності та звітності Товариства. Порядок проведення аудиторських перевірок діяльності та звітності Товариства встановлюється цим Статутом Товариства та законом.

На вимогу будь-кого з учасників товариства може бути проведена аудиторська перевірка річної фінансової звітності Товариства із залученням професійного аудитора, не пов`язаного майновими інтересами з Товариством чи з його учасниками. Витрати пов`язані з проведенням такої перевірки, покладаються на учасника Товариства, на вимогу якого проводиться аудиторська перевірка. Витрати учасника на оплату послуг аудитора можуть бути йому компенсовані Товариством (за рахунок його коштів) за рішенням загальних зборів.

Наведене також узгоджується зі змістом Корпоративного договору учасників Товариства від 06.03.2018 (п.3.1.(e)).

Мотивуючи заявлений позов, позивач вказав, що 08.07.2022, листом б/н, він звертався до директора Товариства Пічик О., з вимогою забезпечити проведення аудиту шляхом надання ТОВ «Подільська аудиторська група» всієї необхідної інформації згідно з запитами аудитора № 02-01/22-01 від 27.06.2022 та від № 02-01/22-02 від 27.06.2022. У цьому листі учасник Товариства повідомив про укладення з ТОВ «Подільська аудиторська група» договору про проведення аудиту від 24.06.2022 № 02-01/22.

З опису вкладення до цінного листа, датованого 08.07.2022 (поштове відправлення: 160) вбачається, що на юридичну адресу Товариства направлений лише лист звернення про проведення аудиту від 08.07.2022.

Докази на підтвердження того, що в указаний період часу Товариству був наданий оригінал договору про проведення аудиту від 24.06.2022 № 02-01/22, укладений між учасником Товариства та незалежною аудиторською фірмою ТОВ «Подільська аудиторська група», де був визначений обсяг аудиторських послуг, матеріали справи не містять.

Так само в матеріалах справи відсутні запити аудитора № 02-01/22-01 від 27.06.2022 та № 02-01/22-02 від 27.06.2022 (про які позивач зазначає в п. 2 прохальної частини позову), та докази скерування цих запитів до Товариства.

Суд позбавлений можливості дослідити та оцінити зміст перелічених документів.

Лист-звернення від 27.06.2022 № 02-01/22-03 ТОВ «Подільська аудиторська група» скерований саме до замовника послуг - ТОВ «Корнфілд ЛТД», з проханням до останнього сприяти в надані Товариством запитуваних аудитором документів.

Доводи позивача про те, що він звертався до відповідача повторно, шляхом направлення листа від 27.06.2023 б/н (номер поштового відправлення: 108), до якого були додані всі необхідні документи, зокрема: оригінал договору про проведення аудиту № 02-01/22 від 24.06.2022; оригінал додаткової угоди № 1 від 06.06.2023 до нього; разом з переліком документів, що надаються до перевірки від 20.06.2023 № 02-01/23-01, суд оцінює критично, оскільки позивач не надав до матеріалів справи сам лист-звернення від 27.06.2023, відтак його зміст не може бути досліджений судом.

Водночас, суд взяв до уваги доводи відповідача про те, що станом на 27.06.2023, договір про проведення аудиту (аудиторської перевірки) від 24.06.2022 № 02-01/22, укладений учасником Товариства з ТОВ «Подільська аудиторська група», припинив свою дію в зв`язку з закінченням строку на який був укладений сторонами (по 18.07.2022) (п. 8.3.).

З наведеного слідує, що в Товариства були відсутні підстави для забезпечення аудитору можливості проведення аудиту та надання йому завірених підписом уповноваженої особи копій запитуваних документів, відповідно до визначеного в Договорі обсягу аудиторських послуг.

Докази пролонгації договору від 24.06.2022 № 02-01/22 позивачем до матеріалів справи не надані.

З урахуванням наведених обставин, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту порушення його прав як учасника Товариства, тому позов у частині зобов`язання Товариства провести аудит (аудиторську перевірку) шляхом надання документів за запитами аудиторів № 01-01/22-01 від 27.06.2022 та № 01-01/22-02 від 27.06.2022, листа учасника Товариства від 27.06.2023, задоволенню не підлягає.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він заперечує проти позову.

За приписами частин 2 та 3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Обов`язок доказування і подання доказів установлений статтею 74 ГПК України, за якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 74 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви в добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом (частина 1 статті 14 ГПК України).

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на зміст статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Стаття 76 даного Кодексу визначає, що належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними ніж докази, надані на її спростування.

За приписами частин 1 та 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Тобто, виходячи зі змісту статей 13, 74 ГПК України кожна сторона на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів повинна довести правомірність заявлених нею вимог або заперечень.

За висновком суду, позивач, на підставі належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів, у розумінні статей 76 - 79 ГПК України, не довів факт порушення корпоративних прав, відтак, і наявність правових підстав для задоволення позову.

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, до яких зокрема належить судовий збір.

За частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, судові витрати покладені на позивача.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 91, 123, 129, 178, 184, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнфілд ЛТД" (вул. Мельникова, буд. 81 А, офіс 426, м. Київ, 04050; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Агро" (вул. Зарічна, 3А, смт. Варва, Чернігівська область, 17600; ) про зобов`язання вчинити дії, відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 27.11.2023.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А. В. Романенко