ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2023м. ДніпроСправа № 904/4040/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретара судового заідання Голігорової Т.І., розглянувши заяву Комунального підприємства "Парковка та реклама" про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачі дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі:

заявник: Комунальне підприємство "Парковка та реклама", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

боржник Фізичної особи-підприємця Кірєєва Євгенія Євгеновича, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за договором оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 18/8 від 25.03.2011 у загальному розмірі 3 055,25 грн.

Представники:

від стягувача (заявника): не з`явився;

від боржника: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Парковка та реклама" (далі - заявник) звернулося у вересні 2019 року до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою про видачу судового наказу, у якій просив стягнути з Фізичної особи-підприємця Кірєєва Євгенія Євгеновича (далі - боржник) 1 607,09 грн. основного боргу, 1 071,40 грн. ПДВ, 30,76 грн. 3% річних, 346,00 грн. пені.

11.09.2019 Господарським судом Дніпропетровської області заяву Комунального підприємства "Парковка та реклама" задовольнив та видав судовий наказ у справі № 904/4040/19 наказного провадження.

Відповідно до статті 156 ГПК України після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу, або рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами. Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 242 цього Кодексу.

Судовий наказ направлено боржнику разом із копією заяви стягувача та доданих до неї документів.

Статтею 157 ГПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

17.10.2019 суд видав стягувачу судовий наказ, оскільки, в межах вищезазначеного строку, від боржника (ФОП Кірєєв Є.Є) заява про скасування судового наказу від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19 до суду не надходила.

23.10.2023 від Комунального підприємства "Парковка та реклама" Криворізької міської ради до суду надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачу дублікату судового наказу від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19 (вх. 53934/23), в якій останнє просить суд визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання судового наказу від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19 та видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2023 заяву Комунального підприємства "Парковка та реклама" про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачі дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

17.11.2023 до суду через систему "Електронний суд" від Комунального підприємства "Парковка та реклама" Криворізької міської ради надійшла заява про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачу дублікату судового наказу від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19, в якій просить суд визнати поважними причини пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання судового наказу від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19 та видати дублікат наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19.

Ухвалою суду від 21.11.2023 заяву Комунального підприємства "Парковка та реклама" про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачі дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 прийнято до розгляду та призначити її розгляд у судовому засіданні на 29.11.2023 о 12:30 год.

Представники сторін у судове засідання 29.11.2023 не з`явились.

Відповідно до частини 2 статті 329 неявка відповідача не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Розглянувши заяву Комунального підприємства "Парковка та реклама" про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачі дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019, суд встановив наступне.

Як вказано вище, в судовому наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 строк пред`явлення його до виконання визначений до 18.10.2022.

Отже, на час звернення заявника до суду з цією заявою в кінці жовтня 2023 року, строк пред`явлення ним наказу до виконання сплив.

Щодо визнання поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вказана норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/4040/19 міг бути пред`явлений до виконання у строк до 18.10.2022.

Суд зазначає, що поновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Якщо поновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Враховуючи вказане вище, господарський суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Отже, при розгляді заяви про поновлення пропущеного строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку з поданням відповідних доказів.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з висновком Європейського суду з прав людини, викладеним у рішенні у справі "Чірікоста і Віола проти Італії" сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв "розумності строку" є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Водночас суд зазначає, що принцип обов`язковості виконання судового рішення не може нівелювати норми законодавства щодо строків для звернення з виконавчим документом, видача дублікату виконавчого документу, поновлення строку для видачі дублікату виконавчого документу, тощо. Обов`язковість виконання судового рішення не є безумовною підставою для поновлення строку для видачі дублікату наказу.

Суд зазначає, що саме на заявника, як на стягувача, покладається обов`язок слідкувати за виконанням такого рішення суду в розумні інтервали часу. Саме лише подання заяви про поновлення строку для видачі дублікату виконавчого документу не кореспондується з автоматичним обов`язком суду задовольнити таку заяву. На підтвердження поважності причин пропуску строку необхідно навести поважні причини пропуску такого строку.

При цьому, сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним, не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець визначив, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечив рівність сторін виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник зазначає, що 23.07.2020 КП Парковка та реклама КМР до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Дніпропетровській області (перейменовано у Покровський ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано Заяву вих. № 2307-9 від 23.07.2020 про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання вищезазначеного Наказу.

Заявник зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання Наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19 на адресу КП Парковка та реклама КМР від виконавчого органу не надходила.

28.08.2023 КП Парковка та реклама КМР подано запит до виконавчого органу вих. № 2308-5 від 23.08.2023 про надання інформації про стан виконання вищезазначеного Наказу.

Отже, заявник звернувся із запитом про надання інформації про стан виконання наказу господарського суду після спливу строку на його предявлення до примусового виконання.

Заявник також зазначив, що постанова про закінчення виконавчого провадження та оригінал Наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19 на адресу КП Парковка та реклама КМР від виконавчого органу не надходили. Оскільки стягувач вважав, що Наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі № 904/4040/19, направлений на виконання Заявою вих. № 2307-9 від 23.07.2020, знаходиться на виконанні у виконавчому органі, а про те, що вищезазначений документ втрачено стягувачу стало відомо з відповіді виконавчої служби вих. № 104374 від 11.09.2023, КП Парковка та реклама КМР не зверталось до суду з заявою про видачу його дублікату судового наказу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення наказу до виконання.

З урахування вищевикладеного заявник просить визнати причини пропуску строку для пред`явлення наказу до примусового виконання - поважними, поновити пропущений строк для пред`явлення наказу до примусового виконання та видати дублікат наказу.

Тобто на думку заявника, звернення до виконавчої служби із заявою про примусове виконанні наказу в межах строку для пред`явлення його до виконання та втрата виконавчого документа є підставою для поновлення пропущеного строку.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник зазначив, що 23.07.2020 подано до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Дніпропетровській області (перейменовано у Покровський ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Заяву вих. № 2307-9 від 23.07.2020 про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання вищезазначеного судового наказу.

При цьому, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів направлення судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/4040/19 до Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції у Дніпропетровській області (перейменовано у Покровський ВДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до ч.5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Отже виконавче провадження мало бути відкрите не пізніше 31.07.2020 (залежно від способу подачі заяви)

Суд звертає увагу, що заявник, як сторона, у тому числі на її завершальній стадії, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, вчиняти дії щодо звернення до примусового стягнення виконавчого документа. Окрім того, стягувач мав право цікавитися ходом виконавчого провадження, проте такі дії протягом більше ніж 5 років стягувачем не вчинялися.

Як встановлено вище, судовий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/4040/19 міг бути пред`явлений до виконання у строк до 18.10.2022, тоді як запит до виконавчого органу вих. № 2308-5 від 23.08.2023 про надання інформації про стан виконання вищезазначеного Наказу подано вже після спливу такого строку.

Отже, фактичні обставини справи свідчать про пасивну поведінку стягувача, який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків, як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вживав заходів щодо виконання рішення суду, а отже такі обставини вказують на те, що стягувач безпідставно відмовився від реалізації своїх прав у виконавчому провадженні.

Окрім цього, у матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення стягувача, та були пов`язані з дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що заявник не навів достатніх обґрунтувань та не надав доказів на підтвердження того, що строк пред`явлення виконавчого документу господарського суду до виконання пропущений ним з поважних причин, а тому заява в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання задоволенню не підлягає.

Щодо видачі дубліката виконавчого документа.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч. 3 ст. 327 ГПК України).

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналіз змісту підпункту 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України свідчить, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд зауважує, що ГПК України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу є звернення до суду з такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №24/234, від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12, від 11.11.2019 у справі №5/229-04, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 03.08.2020 у справі №904/9718/13, від 17.09.2020 у справі №19/093-12).

Отже, умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду відповідно до підпункту 19.4 пункту 19 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

Враховуючи викладене, під час вирішення питання про можливість видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення особи до суду з такою заявою обов`язковому з`ясуванню підлягають обставини дотримання заявником строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №2-836/11).

Оскільки заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа після закінчення строку, встановленого для його пред`явлення до виконання, а в задоволенні його заяви про поновлення такого строку судом відмовлено, суд приходить до висновку, що заява про видачу дубліката виконавчого документа не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 232-234, 329, пунктом 19.4 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунального підприємства "Парковка та реклама" про поновлення строку для пред`явлення до виконання та видачі дублікату наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.09.2019 у справі №904/4040/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України, а саме 29.11.2023 та може бути оскаржена у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 04.12.2023.

Суддя В.Г. Бєлік