УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

22.11.2023 Справа № 910/16870/23
За заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" ()

про відкриття провадження у справі про банкрутство

Суддя Івченко А.М.

Представники:

від АТ "Укрексімбанк": Мельник Д.О.;

арбітражний керуючий Носенко Т.С.;

присутні: Бойко Г.О., Гембаровська Я.Я., Ліпська Н.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2023 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"; підготовче засідання суду призначено на 22.11.2023; зобов`язано заявника надати у засідання суду оригінали документів, копії яких приєднано до поданої ним заяви, а також додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство; зобов`язано боржника надати суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з додатками, складений відповідно до ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства та з урахуванням п. 6 ст. 39 цього Кодексу; заборонено власнику майна (органу, уповноваженому управляти майно) боржника та Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчуджувати основні засоби.

07.11.2023 від арбітражного керуючого Носенко Т.С. надійшла заява про участь у справі.

21.11.2023 від боржника надійшли заперечення.

В судовому засіданні представник заявника надав пояснення, підтримав заяву про відкриття провадження у справі.

Арбітражна керуюча Носенко Т.С. надала пояснення, підтримала заяву про участь у справі.

Згідно з приписами ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи та дослідивши докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зареєстровано за адресою: , 01030, м. Київ, вул. Лисенка, 4.

За твердженнями заявника у Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" наявна заборгованість у розмірі 39 375 656,57 грн.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що неплатоспроможність - це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Вимоги заявника підтверджуються таким.

25.03.2013 між заявником та боржником укладено Генеральну кредитну угоду №151413N1 зі змінами та доповненнями внесеними додатковими угодами.

В п.1.1. Генеральної угоди визначено, що ця угода регулює загальні засади співпраці між Банком та Позичальником щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності Позичальника, яка містить усі напрями діяльності підприємства Позичальника, зазначені у Бізнес-Плані Позичальника.

П.12. Генеральної угоди визначено, що метою Генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності Позичальника, яке здійснюється відповідно до цієї Генеральної угоди шляхом укладення кредитних договорів.

У відповідності до ст. 2 Генеральної угоди, під Кредитним договором розуміється будь-який договір, угода, правочин, що передбачає здійснення Кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї Генеральної угоди і є її додатком.

У відповідності до п.п.4.5.1. п. 4.5. Генеральної угоди (в редакції що діє з моменту підписання додаткової угоди від 05 березня 2021 року №151413N1-0025) передбачено, що загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою не може перевищувати 1 100 000,00 дол.США.

З п.4.3. Генеральної угоди (в редакції з урахуванням додаткової угоди №151413N1-0025 від 05.03.2021) вбачається, що строк користування Кредитною операцією за цією Генеральною угодою стають до 25 березня 2024 року, при цьому умовами Кредитного договору може встановлюватися інший (менший) строк погашення Кредиту/дії Гарантії, що надається згідно з відповідним Кредитним договором, який є обов`язковим для дотримання.

Сторони домовилися, що загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою поширюється на кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності Генеральною угодою та є такими що діятимуть у рамках Генеральної угоди і є відповідними додатками до Генеральної угоди згідно додатку №1 до Генеральної угоди, а також на всі кредитні договори, що будуть укладені в рамках Генеральної угоди протягом її дії.

З п.4.6-4.7 Генеральної угоди (в редакції з урахуванням додаткової угоди №151413N1 -20 від 28.08.2017), вбачається, що кредитна операція здійснюється у порядку визначеному у відповідному Кредитному договорі. Погашення кредиту/виконання зобов`язань за Гарантією та виконання інших, грошових зобов`язань передбачених Кредитним договором, здійснюється в порядку визначеному у відповідному кредитному договорі та з урахуванням положень ст. 6 Генеральної угоди.

П.6.1.1 Генеральної кредитної угоди передбачено, що Банк надає кредит Позичальнику на умовах цієї Генеральної кредитної угоди та Кредитних договорів, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії та інші платежі, встановлені Кредитними договорами. Кредит надається у безготівковій формі, у порядку визначеному в Кредитному договорі.

Надання кредиту проводитиметься в межах лімітів, встановлених відповідно до п.4.5. Генеральної кредитної угоди, у доларах США з можливістю продажу валюти (за заявкою Позичальника) для здійснення фінансування в національній валюті України (гривні).

П.П.6.2.1. Генеральної угоди передбачено, що Позичальник зобов`язаний погасити основний борг по кредиту та інші платежі згідно з умовами Кредитних договорів. Строки передбачені Кредитними договорами є обов`язковими для позичальника.

На виконання умов Генеральної угоди, між Кредитором та Боржником укладено договори резервного акредитиву №G07119/2/2018OR та №G07120/2/2018ОR від 05.03.2018 (з урахуванням договорів про внесення змін та доповнень).

Пуктом 3.1.1. Кредитних договорів передбачено, що за погодженням між Сторонами та на умовах цього договору, Банк здійснює операцію по наданню Апліканту (Боржнику) безвідкличного документарного резервного акредитиву типу stand-by на користь Бенефіціара, а Аплікант зобов`язується виконати свої зобов`язання за цим договором.

П.П. 3.2.1. Кредитних договорів передбачає, що загальна сума резервного акредитива складає 550 000,00 дол. США (по кожному Кредитному договору), а строк дії резервного акредитива у відповідності до пп.3.3.1 Кредитних договорів - 10 вересня 2022 року.

В свою чергу, п.6.2. Кредитних договорів, на Боржника було покладено обов`язок виконувати належним чином зобов`язання перед Бенефіціаром за Контрактом, а п.6.8. обов`язок погасити заборгованість перед банком при настанні Гарантійного випадку та сплати банком коштів за резервним акредитивом, у т.ч. сплатити проценти за користування сплаченими Банком коштами за резервним акредитивом, згідно з Кредитним договором та відповідно до його умов.

Заявник зазначає, що при настанні Гарантійного випадку, яким у відповідності до п.1.8. ст. Кредитних договорів є факт порушення Аплікантом перед Бенефіціаром зобов`язання, забезпеченого резервним акредитивом, Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Генеральною угодою, Кредитними договорами, здійснивши відповідні перерахування на виконання вимоги Бенефіціара на загальну суму 1 100 000,00 дол. США, в той час як Боржник належним чином, своєчасно та у повному обсязі свої зобов`язання перед Банком не виконав внаслідок чого утворилася прострочена заборгованість у загальному розмірі 975 219,52 дол. США., що в свою чергу і обумовило звернення Кредитора до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Так, на підставі заяви Боржника від 05 січня 2018 року, з укладенням Кредитного договору -1 йому було надано резервний акредитив у відповідності до умов Кредитного договору -1 на суму 550 000,00 дол. США.

Відкриття акредитиву та надання гарантії за Кредитним договором -1 підтверджується випискою по рахунку №0004, заявою Боржника від 05.01.2018.

Пункт 3.7. ст. 3 Кредитного договору-1 передбачено, що резервний акредитив, що надається за цим договором, регулюється ІСС Риb. №600 Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів (редакція 2007 року), які розроблені Міжнародною торговою палатою (UСР600).

П. П. І п. «а» ст. 7 Уніфікованих правил передбачено, що встановивши, що передбачені умовами акредитиву документи подано до виконуючого банку або до банку-емітенту (в даному випадку АТ «Укрексімбанк») і що вони є належним представленням, банк-емітент повинен зробити платіж, якщо акредитив виконується шляхом платежу за пред`явленням, платежем з розстрочкою або шляхом акцепту банку-емітента.

Згідно з п. 34 Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 514, банк-емітент зобов`язаний виконати зобов`язання з моменту, коли він відкриває акредитив. Банк-емітент за умови належного представлення документів до виконуючого банку або до банку-емітента виконує зобов`язання за акредитивом шляхом, зазначеним в акредитиві.

09 вересня 2022 року, Банком від JP Morgan Chase Bank N.A. London GB, який у відповідності до п.1.2. Кредитного договору -1 є підтверджуючим банком отримано SWIFT - повідомлення формату МТ765 (формат для направлення вимог за гарантіями/резервними акредитивами), в якому Підтверджуючий банк повідомив Банк про належне представлення з боку Бенефіціара на адресу JP Morgan Chase Bank N.A. London GB, у зв`язку з чим Підтверджуючим банком виставлено вимогу Банку та дбетовано його рахунок на суму вимоги за акредитивом №G07119/2/2018ОR у розмірі 550 000,00 дол. США, відтак в даному випадку настав Гарантійний випадок, у розумінні Кредитного договору-1.

Ініціюючий кредитор зазначив, що у зв`язку з настанням Гарантійного випадку, який забезпечений акредитивом, Банк, після здійснення перевірки отриманої вимоги, копії наданих до неї документів, 15 вересня 2022 року виконав в повному обсязі свої зобов`язання за акредитивом, здійснивши відповідне перерахування на виконання Вимоги Бенефіціара суми в 550 000,00 дол.США у відповідності до умов резервного акредитиву. У порядку визначеному п.п.8.3.2. п.8.3. Боржника було повідомлено про факт настання гарантійного випадку та надано копії вимог від Підтверджучого банку.

Таким чином, Кредитор повністю виконав свої зобов`язання за Генеральною угодою та Кредитним договором -1, внаслідок чого у Боржника перед Банком виникло грошове зобов`язання зі сплати заборгованості у розмірі 550 00,00 дол. США, а також сплати сум нарахованих процентів у порядку, строки та на умовах визначених Генеральною угодою та Кредитним договором -1.

Зокрема, згідно з п.6.8. Кредитного договору -1, Боржник зобов`язаний погасити заборгованість, що виникла перед Кредитором при настанні Гарантійного випадку та сплати Банком коштів за резервним акредитивом, у т.ч. сплатити проценти за користування сплаченими Банком коштами за резервним акредитивом, згідно з цим договором та відповідно до умов цього договору.

Пунктом 7.1. Кредитного договору-1 передбачено, що Боржник зобов`язується виконувати вимоги цього договору. Боржник несе повну цивільно-правову відповідальність перед Банком по своїх зобов`язання на підставі умов його договору, відповідно до чинного законодавства України.

З моменту здійснення Банком платежу за резервним акредитивом, з боку боржника в рахунок погашення заборгованості за основним боргом надійшли кошти у сумі 135 026,28 дол. США.

Підпунктом 6.6.1-6.6.3 Генеральної угоди передбачено, що процентна ставка за Кредитним договором може бути плаваюча або фіксована, позичальник сплачує Банкові проценти за користування Кредитом у розмірі та у строки, визначені у Кредитному договорі.

Підпунктом 8.3.6. п. 8.3. Кредитного договору -1 передбачено, що у разі настання Гарантійного випадку, Банк нараховує на основі Банківського року проценти за користування сплаченими Банком коштами за Резервним акредитивом у розмірі 9,0% річних від суми заборгованості Апліканта перед Банком до часу її погашення.

В цьому ж підпункті зазначено, що проценти за користування сплаченими Банком коштами за резервним акредитивом нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості, що виникла перед Банком при настанні гарантійного випадку та сплати Банком коштів за резервним акредитивом, із розрахунку фактичної кількості днів у періоді нарахування на основі банківського року і підлягають сплаті у валюті, в якій Банком здійснено перерахування коштів за резервним акредитивом, з 01 по 07 число кожного місяця на рахунок, що буде викладено додатково. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. Проценти за останній період нарахування процентів, підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після повного погашення суми заборгованості, що виникла перед Банком при настанні гарантійного випадку та сплати банком коштів за резервним акредитивом.

Банком було проінформовано відповідними листами Боржника про необхідність здійснення погашення заборгованості за зобов`язаннями, які виникли на підставі Кредитного договору -1 на вказаний рахунок.

З 15.09.2022 у відповідності до умов Кредитного договору -1 Банк почав нараховувати проценти за користування сплаченими Банком коштами, зокрема, Банком було нараховано 26 077,34 дол. США процентів.

В порушення зобов`язання, в повному обсязі та у відповідності до умов Кредитного договору -1 Боржником заборгованість за нарахованими процентами не погашалася, погашено прострочених процентів на суму 21 606,54 дол. США.

Заборгованість по сплаті процентів виникла на суму 4 470,80 дол. США.

На виконання умов Генеральної угоди, в її рамках, між АТ «Укрексімбанк» та ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України», укладено Договір №G07120/2/2018ОК про надання резервного акредитива від 05.03.2018, з урахуванням змін та доповнень, що вносилися додатковими угодами №G07120/2/201800001 від 20.03.2019, №G07120/2/2018OR-0002 від 12.03.2020, №G07120/2/2018OR-0003 від 25.03.2020, №G07120/2/2018OR-0004 від 05.03.2021.

Так, на підставі заяви Боржника від 05 січня 2018 року, з укладенням Кредитного договору -2 йому було надано резервний акредитив у відповідності до умов Кредитного договору -2 на суму 550 000,00 дол. США.

Відкриття акредитиву та надання гарантії за Кредитним договором -2 підтверджується випискою по рахунку №0005, заявою Боржника від 05.01.2018.

Пункт 3.7. ст. 3 Кредитного договору-1 передбачено, що резервний акредитив, що надається за цим договором, регулюється ІСС Риb. №600 Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів (редакція 2007 року), які розроблені Міжнародною торговою палатою (UСР600).

П. П. І п. «а» ст. 7 Уніфікованих правил передбачено, що встановивши, що передбачені умовами акредитиву документи подано до виконуючого банку або до банку-емітенту (в даному випадку АТ «Укрексімбанк») і що вони є належним представленням, банк-емітент повинен зробити платіж, якщо акредитив виконується шляхом платежу за пред`явленням, платежем з розстрочкою або шляхом акцепту банку-емітента.

Згідно п. 34 Положення про порядок здійснення уповноваженими банками операцій за документарними акредитивами в розрахунках за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 03.12.2003 року № 514, банк-емітент зобов`язаний виконати зобов`язання з моменту, коли він відкриває акредитив. Банк-емітент за умови належного представлення документів до виконуючого банку або до банку-емітента виконує зобов`язання за акредитивом шляхом, зазначеним в акредитиві.

09 вересня 2022 року, Банком від JP Morgan Chase Bank N.A. London GB, який у відповідності до п.1.2. Кредитного договору -1 є підтверджуючим банком отримано SWIFT - повідомлення формату МТ765 (формат для направлення вимог за гарантіями/резервними акредитивами), в якому Підтверджуючий банк повідомив Банк про належне представлення з боку Бенефіціара на адресу JP Morgan Chase Bank N.A. London GB, у зв`язку з чим Підтверджуючим банком виставлено вимогу Банку та дебетовано його рахунок на суму вимоги за акредитивом №G07119/2/2018ОR у розмірі 550 000,00 дол. США, відтак в даному випадку настав Гарантійний випадок, у розумінні Кредитного договору-2.

Банк, після здійснення перевірки отриманої вимоги, 15 вересня 2022 виконав в повному обсязі свої зобов`язання за акредитивом, здійснивши відповідне перерахування на виконання Вимоги Бенефіціара суми в 550 000,00 дол. США.

Однак, в порушення взятих на себе зобов`язань, з моменту здійснення Банком платежу за резервним акредитивом, з боку Боржника не надходило жодного платежу в рахунок погашення заборгованості за основним боргом.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням Боржником зобов`язань за Генеральною угодою, Кредитним договором -2, перед Кредитором утворилася прострочена заборгованість (основний борг) у сумі 550 000,00 дол. США.

Підпунктом 6.6.1-6.6.3 Генеральної угоди передбачено, що процентна ставка за Кредитним договором може бути плаваюча або фіксована, позичальник сплачує Банкові проценти за користування Кредитом у розмірі та у строки, визначені у Кредитному договорі.

Підпунктом 8.3.6. п. 8.3. Кредитного договору -2 передбачено, що у разі настання Гарантійного випадку, Банк нараховує на основі Банківського року проценти за користування сплаченими Банком коштами за Резервним акредитивом у розмірі 9,0% річних від суми заборгованості Апліканта перед Банком до часу її погашення. В цьому ж підпункті зазначено, що проценти за користування сплаченими Банком коштами за резервним акредитивом нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості, що виникла перед Банком при настанні гарантійного випадку та сплати Банком коштів за резервним акредитивом, із розрахунку фактичної кількості днів у періоді нарахування на основі банківського року і підлягають сплаті у валюті, в якій Банком здійснено перерахування коштів за резервним акредитивом, з 01 по 07 число кожного місяця на рахунок, що буде викладено додатково. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. Проценти за останній період нарахування процентів, підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після повного погашення суми заборгованості, що виникла перед Банком при настанні гарантійного випадку та сплати банком коштів за резервним акредитивом.

Кредитором було поінфоромовано відповідними листами Боржника про необхідність здійснення погашення заборгованості за зобов`язаннями, які виникли на підставі Кредитного договору -2 на відповідний рахунок.

З 15.09.2022 Банк почав нараховувати проценти за користування сплаченими Банком коштами, нараховано 28 737,50 дол. США.

У відповідності до п.п. 8.3.6. п.8.3 Кредитного договору - 2, нараховані Банком на суму фактичної заборгованості, що виникла перед Банком при настанні гарантійного випадку, підлягають сплаті у валюті акредитиву (дол. США) з 01 по 07 число кожного місяця на рахунок. Однак, в порушення зазначеного зобов`язання, в повному обсязі та у відповідності до умов Кредитного договору-2 Боржником заборгованість за нарахованими строковими процентами не погашалася, натомість погашено прострочених процентів лише на суму 22 962,50 дол. США.

Окрім цього, ініціюючим кредитором зазначено, що в забезпечення зобов`язань за Кредитними договорами укладено ряд договорів застави, серед яких договір застави N151413Z3 від 25.03.2013, заставодавцем за якими виступило ПрАТ «МАУ».

Згідно з пунктом 6.1. цього договору застави передбачено, що «На період дії цього Договору Заставодавець зобов`язаний за свій рахунок застрахувати Предмет застави у страховій компанії, яка обирається Сторонами за погодженням, на повну його вартість (страхова сума повинна бути не меншою ніж заставна вартість предмета застави) протягом 10 календарних днів з дати укладання цього Договору, але не пізніше дати надання кредиту, на користь Заставодержателя від наступних ризиків: стихійні лиха (буря, ураган, смерч, обвал каменепад, зсув, сель, повінь, паводок, злива, град, просідання ґрунту, затоплення ґрунтовими водами, землетрус), пожежа, вибух, пошкодження димом, протиправні дії третіх осіб, вплив рідин та надати Заставодержателю належним чином посвідчену копію договору страхування (страхового полісу) - якщо договір страхування двосторонній, а також докази здійснення страхового внеску у визначений термін.

Також зазначеним положеннями договору застави передбачено, що у разі не укладання договору страхування/додаткової угоди до договору страхування у визначений термін, Заставодавець сплачує Заставодержателю штрафну санкцію у розмірі 5% від заставної вартості незастрахованого майна, яке підлягає страхуванню».

У відповідності до п. 1.1. Договору застави (в редакції що діє з урахуванням договору про внесення змін №151413Z3-3 від 14.05.2014, заставна вартість предмету застави становить 74 062 035,25 грн.

Термін дії раніше укладеного договору страхування закінчився 31.12.2022, Заставодавцем новий договір страхування не наданий, в зв`язку з цим, за порушення п.6.1. Договору застави, Заставодавцю нараховано штраф у розмірі 5% від заставної вартості незастрахованого майна, яке підлягає страхуванню, що становить (74 062 035,25*5%) = 3 703 101,75 гривень.

25 березня 2013 року між Банком та ПРАТ «МАУ» укладено договір застави №151413Z3, у відповідності до п.1.1. (з урахуванням редакції договору про внесення змін №151413Z3-0005 від 05.03.2021) якого договором забезпечуються вимоги заставодержателя що випливають з Генеральної кредитної угоди від 25.03.2013 №151413N1 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної кредитної угоди, їй підпорядковуються з додатками до Генеральної кредитної угоди та є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеної між Заставодавцем та Заставодержателем відповідно до якої заставодержатель при виконанні Заставодавцем певних її умов, проводить кредитні операції із загальним лімітом заборгованості, встановленим в розмірі 1 100 000,00 доларів США, строком користування до 25.03.2024 включно, з нарахуванням процентів у відповідності до умов Кредитного договору (Договір застави -1).

У відповідності до п.1.2. Договору застави - 1, Заставодавцем з метою забезпечення вимог Заставодержателя за Кредитними договорами заставлено товари в обороті-виробничі запаси (матеріали, інструменти, запасні частини та обладнання до літаків «Боїнг»), право власності Заставодавця на які підтверджуються Контрактами.

За домовленістю сторін договору, загальна заставна вартість предмету застави становить 74 062 035,25 грн.

П.8.5. Договору застави - 1 передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання повноважними на те представниками сторін, скріплення печатками і залишається чинним до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим договором та виконання заставодавцем своїх зобов`язань за Кредитним договором.

Обтяження рухомого майна, що є предметом договору застави -1 зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, номер обтяження 13598528.

25 березня 2013 року між Банком та ПРАТ «МАУ» укладено договір застави №151413Z4, у відповідності до п.1.1. (з урахуванням редакції договору про внесення змін №151413Z4-0004 від 05.03.2021) якого договором забезпечуються вимоги заставодержателя що випливають з Генеральної кредитної угоди від 25.03.2013 №151413N1 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної кредитної угоди, їй підпорядковуються з додатками до Генеральної кредитної угоди та є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеної між Заставодавцем та Заставодержателем відповідно до якої заставодержатель при виконанні Заставодавцем певних її умов, проводить кредитні операції із загальним лімітом заборгованості, встановленим в розмірі 1 100 000,00 (один мільйон сто тисяч,00) доларів США, строком користування до 25.03.2024 включно, з нарахуванням процентів у відповідності до умов Кредитного договору (Договір застави- 2).

У відповідності до п.1.2. Договору застави - 2, Заставодавцем з метою забезпечення вимог Заставодержателя за Кредитними договорами заставляє права вимоги на надходження коштів від продажу авіаквитків за системою взаєморозрахунків ВSР ІАТА (ІССS), які будуть спрямовуватися на рахунок заставодавця №2191/840 відкритий в заставодержателя.

З моменту одержання заставодавцем грошових сум, останні є Предметом застави за цим договором. На момент подання цієї заяви, грошові кошти на зазначеному рахунку відсутні.

Статтею 4 Договору застави - 2 передбачено здійснення Заставодержателем перегляду заставної вартості предмету застави не рідше ніж раз на півроку.

П.4.4. ст. 4 Договору застави - 2 у разі зміни заставної вартості предмету застави за результатами її перегляду Заставодержатель направляє Заставодавцю повідомлення про нову заставну вартість Предмету застави на адресу зазначену у п.6.6 цього договору. З дня відправлення такого повідомлення заставною вартістю вважається вартість, визначена в цьому повідомленні.

Листом від 02.07.2020 року №195-00/843 Банк (Заставодержатель) повідомив Заставодавця про перегляд заставної вартості предмета застави за Договором застави - 2 та з 02.07.2020 заставна вартість предмету застави за Договором застави - 2 складає 0,00 дол. США.

Обтяження рухомого майна, що є предметом договору застави - 2 зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, номер обтяження 13598797.

25 березня 2013 року між Банком та ПРАТ «МАУ» укладено договір застави №151413Z4, у відповідності до п.1.1. (з урахуванням редакції договору про внесення змін №151413Z4-0004 від 05.03.2021) якого договором забезпечуються вимоги заставодержателя що випливають з Генеральної кредитної угоди від 25.03.2013 №151413N1 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної кредитної угоди, їй підпорядковуються з додатками до Генеральної кредитної угоди та є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеної між Заставодавцем та Заставодержателем відповідно до якої заставодержатель при виконанні Заставодавцем певних її умов, проводить кредитні операції із загальним лімітом заборгованості, встановленим в розмірі 1 100 000,00 доларів США, строком користування до 25.03.2024 включно, з нарахуванням процентів у відповідності до умов Кредитного договору.

У відповідності до п.1.2. Договору застави, заставодавець з метою забезпечення вимог Заставодержателя за Кредитними договорами заставляє майнові права, а саме: право вимоги коштів з вкладного (депозитного) рахунку №2191 відкритого в Заставодержателя відповідно до договору довгострокового банківського вкладу із сплатою процентів щомісяця №28715W332 від 20.07.2015 (Договір застави-3).

Абз. 1 п.1.3. Договору застави - 3 передбачено, що станом на дату укладення цього договору заставна вартість предмету застави становить 16 511 193,00 грн. (ринкова вартість предмета застави, визначена Заставодержателем на рівні фактичного залишку на депозитному рахунку, зазначеному в п. 1.2. цього договору на дату його укладання, помножена на розмір заставного дисконту, який становить - 1), в подальшому заставна вартість змінюється з урахуванням п.п.2.1.12 цього договору.

В абз. 2 п.п.1.3. Договору застави - 3 передбачено, що з метою уникнення сумнівів, в рамках цього договору під «заставною вартістю» предмету застави розуміється сума, яка розраховується шляхом множення ринкової вартості, що визначається на рівні фактичного залишку на рахунку покриття, зазначеному в п.1.2. Договору застави - 3, на розмір заставного дисконта, зазначений й першому абзаці цього пункту договору та застосовується при розрахунку Заставодержателем коефіцієнта покриття забезпеченням грошових зобов`язань Заставодавця за кредитним договором.

Станом на 17.10.2023 на залишок коштів на рахунку №2191 складає 1,00 грн., відтак заставна вартість предмету застави за договором застави - 3 складає 1,00 грн. (1,00 грн.* 1).

П.4.3. ст. 4 Договору застави - 3 у разі зміни заставної вартості предмету застави за результатами її перегляду Заставодержатель направляє Заставодавцю повідомлення про нову заставну вартість Предмету застави на адресу зазначену у п.7.6 цього договору. З дня відправлення такого повідомлення заставною вартістю вважається вартість, визначена в цьому повідомленні.

Листом від 18.10.2023 Банк (Заставодержатель) повідомив Заставодавця про перегляд заставної вартості предмета застави за Договором застави - 3 та з 18.10.2023 заставна вартість предмету застави за Договором застави -3 складає 0,00 грн.

Обтяження рухомого майна, що є предметом договору застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, номер обтяження 15438216.

23 липня 2015 року між Банком та ПРАТ «МАУ» укладено договір застави №151413Z4, у відповідності до п.1.1. (з урахуванням редакції договору про внесення змін №151413Z12-0003 від 05.03.2021) якого договором забезпечуються вимоги заставодержателя що випливають з Генеральної кредитної угоди від 25.03.2013 №151413N1 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної кредитної угоди, їй підпорядковуються з додатками до Генеральної кредитної угоди та є невід`ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі Кредитний договір), укладеної між Заставодавцем та Заставодержателем відповідно до якої заставодержатель при виконанні Заставодавцем певних її умов, проводить кредитні операції із загальним лімітом заборгованості, встановленим в розмірі 1 100 000,00 доларів США, строком користування до 25.03.2024 включно, з нарахуванням процентів у відповідності до умов Кредитного договору. (Договір застави - 4)

У відповідності до п.1.2. Договору застави, заставодавець з метою забезпечення вимог Заставодержателя за Кредитними договорами заставляє майнові права, а саме: право вимоги коштів з вкладного (депозитного) рахунку №2191 відкритого в Заставодержателя відповідно до Договору довгострокового банківського вкладу із сплатою процентів щомісяця №28715W333 від 20.07.2015.

Абз. 1 п.1.3. Договору застави - 3 передбачено, що станом на дату укладення цього договору заставна вартість предмету застави становить 5 000,00 дол. США (ринкова вартість предмета застави, визначена Заставодержателем на рівні фактичного залишку на депозитному рахунку, зазначеному в п.1.2. цього договору на дату його укладання, помножена на розмір заставного дисконту, який становить -1), в подальшому заставна вартість змінюється з урахуванням п.п.2.1.12 цього договору.

В абз. 2 п.п.1.3. Договору застави -3 передбачено, що з метою уникнення сумнівів, в рамках цього договору під «заставною вартістю» предмету застави розуміється сума, яка розраховується шляхом множення ринкової вартості, що визначається на рівні фактичного залишку на рахунку покриття, зазначеному в п.1.2. Договору застави - 3, на розмір заставного дисконта, зазначений й першому абзаці цього пункту договору та застосовується при розрахунку Заставодержателем коефіцієнта покриття забезпеченням грошових зобов`язань Заставодавця за кредитним договором.

Станом на 17.10.2023 залишок коштів на рахунку №2191 складає 1,00 дол. США.

П.4.3. ст. 4 Договору застави - 4 у разі зміни заставної вартості предмету застави за результатами її перегляду Заставодержатель направляє Заставодавцю повідомлення про нову заставну вартість Предмету застави на адресу зазначену у п.7.6 цього договору. З дня відправлення такого повідомлення заставною вартістю вважається вартість, визначена в цьому повідомленні.

Листом від 18.10.2023 року Банк (Заставодержатель) повідомив Заставодавця про перегляд заставної вартості предмета застави за Договором застави - 4 та з 18.10.2023 заставна вартість предмету застави за Договором застави - 4 складає 1,00 дол. США., що згідно офіційного курсу НБУ на 18.10.2023 складало 36,4507 грн.

Обтяження рухомого майна, що є предметом договору застави - 4 зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, номер обтяження 15438213.

Отже, заборгованість боржника перед кредитором складає 39 375 656,57 грн, які забезпечені заставою майна боржника.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 627 Цивільного Кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст. 525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1, 2 ст. 530 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями ст. 1087 ЦК України встановлено, що розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1088 ЦК України при здійсненні безготівкових розрахунків допускаються розрахунки, зокрема, із застосуванням акредитивів. Порядок здійснення безготівкових розрахунків регулюється цим Кодексом, законом та банківськими правилами.

П.3.7. ст. 3 Кредитних договорів передбачено, що резервний акредитив, що надається за цим договором, регулюється ІСС Риb. №600 Уніфікованими правилами та звичаями для документарних акредитивів (редакція 2007 року), які розроблені Міжнародною торговою палатою (UCP600).

Згідно ст. 2 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів в редакції 2007 року, розроблених Міжнародною торговою палатою, публікація Міжнародної торгівельної палати №600, акредитив означає угоду, зобов`язання, як би воно не було названо чи означено, яке є безвідкличним і представляє собою тверде зобов`язання банка-емітента здійснити виплату в строк належного представлення.

За приписами ст. 1093 ЦК України у разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) - заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов`язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи - бенефіціара. У разі відкриття непокритого акредитива банк-емітент гарантує оплату за акредитивом при тимчасовій відсутності коштів на рахунку платника за рахунок банківського кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1096 ЦК України для виконання акредитива одержувач грошових коштів подає до виконуючого банку документи, які передбачені умовами акредитива, які підтверджують виконання всіх умов акредитива. У разі порушення хоча б однієї з цих умов виконання акредитива не провадиться.

Згідно п. 1.9 Глави 1 Розділу IV Положення, якщо наказодавець акредитива не виконав основного зобов`язання, забезпеченого резервним акредитивом, то сплата коштів за резервним акредитивом здійснюється уповноваженим банком-емітентом або підтверджуючим/рамбурсуючим банком у разі отримання в строк дії резервного акредитива вимоги про платіж/повідомлення від бенефіціара разом з документами, підтверджуючими невиконання зобов`язань наказодавця акредитива (якщо це було обумовлено умовами резервного акредитива), за реквізитами та інструкціями, отриманими від іноземного банку. У вимозі про платіж/повідомленні (якщо інше не передбачено умовами акредитива) обов`язково має бути зазначена вимога здійснити платіж бенефіціару (його назва), дата виставлення вимоги про платіж/повідомлення, сума та назва іноземної валюти, що вимагається до сплати, підпис бенефіціара. Якщо платіжна вимога/повідомлення надсилається за допомогою телекса або системи S.W.I.F.T. тощо, то банк-емітент зобов`язаний перевірити автентичність вимоги про платіж/повідомлення та лише після визнання вимоги про платіж/повідомлення такою, що відповідає умовам резервного акредитива, має здійснюватися сплата коштів за резервним акредитивом.

Відповідно до п. 1.10 Глави 1 Розділу IV Положення, якщо умовами резервного акредитива визначено, що він виконується уповноваженим банком-емітентом за умови пред`явлення вимоги про платіж/повідомлення разом з документами до платежу, то оплата коштів за цією вимогою про платіж/повідомленням здійснюється уповноваженим банком-емітентом на умовах та в строки, передбачені резервним акредитивом, та згідно з інструкціями і реквізитами, зазначеними в умовах резервного акредитива та/або у вимозі про платіж/повідомленні, які отримані від бенефіціара, банку бенефіціара або іншого банку.

За приписами п.п. (е) ст. 6 Уніфікованих правил та звичаїв для документарних акредитивів в редакції 2007 року, розроблених Міжнародною торговою палатою (публікація Міжнародної торгівельної палати № 600), за виключенням положень, передбачених у підпункті (а) ст. 29, представлення документів бенефіціаром або від його імені має здійснюватися в дату або до закінчення строку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що були встановлені договором.

Як передбачено ч. 1,2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Таким чином, Банк, надавши Боржнику безвідкличні документарні резервні акредитиви, здійснивши після отримання вимоги бенефіціара за резервними безвідкличними документарними акредитивами платежі на користь бенефіціара на умовах банківського кредиту виконав в повному обсязі свої зобов`язання за Генеральною угодою та укладеними в її рамках Кредитними договорами -1,2.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦКУ, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За приписами ч. 1 ст. 1056-1 ЦКУ, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до змісту ч.1 ст. 572 ЦКУ, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно змісту ч.1 ст. 574 ЦКУ, застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

У відповідності до приписів ч.1,2,3 ст. 576 ЦКУ, предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Предметом застави може бути майно, яке заставодавець набуде та/або може набути після виникнення застави (майбутній урожай, приплід худоби тощо).

Права заставодержателя (право застави) на річ, яка є предметом застави, поширюються на її приналежності, якщо інше не встановлено договором. Право застави поширюється на плоди, продукцію та доходи, одержані від використання заставленого майна, у випадках, встановлених договором.

Боржник у поданих запереченнях зазначає, що ініціюючий кредитор не звертався до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке є предметом застави, а отже, кредитор не скористався правом задовольнити свої вимоги за рахунок майна боржника. Окрім цього, боржник вказує на те, що заставна вартість становить 74 062 035,25 грн, а сума заборгованості 39 375 656,57 грн. та зазначає про спір про право у зв`язку із форс-мажорними обставинами.

В аспекті наведеного суд зауважує, що вказані доводи не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство, оскільки, ініціюючий кредитор звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, що і є реалізацією кредитором свого права на судовий захист. Звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є альтернативним способом захисту зверненню до суду з позовом про стягнення заборгованості або здійснення звернення стягнення на майно в позасудовому порядку.

У відповідності до приписів ч. 1, 2 ст. 589 ЦКУ, у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч. 3 ст. 39 КУПБ встановлено, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи (преамбула КУПБ), тобто відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом через застосування процедур банкрутства передбачених КУПБ, є саме задоволення вимог кредиторів.

У відповідності до процедур, які врегульовані КУзПБ, провадження у справі про банкрутство відкривається у разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання.

У разі відсутності належного виконання господарського грошового зобов`язання, у кредитора є можливість, окрім звернення до суду з позовом до боржника, скористатися можливістю застосування щодо такого боржника процедур передбачених КУПБ для задоволення своїх кредиторських вимог у тому випадку, коли відсутній спір про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

У наданих запереченнях боржник визнає заборгованість та вказує на те, що частина заборгованості за договором була погашена, а неналежне виконання обов`язків умовлене форс-мажорними обставинами, на підставі чого, на думку боржника наявний спір про право.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 КУзПБ суд відмовляє у відкритті провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зокрема, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Відсутність спору про право, в розрізі процедури банкрутства, полягає у відсутності неоднозначності у частині вирішення питань щодо сторін зобов`язання, суті (предмету) зобов`язання, підстави виникнення зобов`язання, суми зобов`язання та структури заборгованості, а також строку виконання зобов`язання тощо.

Проте, як було зазначено, боржником визнається неналежне виконання обов`язків за кредитними договорами та боржником не подано підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Однак, суть підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство про те, що вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, полягає в тому, що саме на час підготовчого засідання (тобто до відкриття провадження у справі) існує спір, який не був предметом судового розгляду, між ініціюючим кредитором та боржником щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. При наявності відзиву боржника, поданого в порядку ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства, на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство з запереченнями щодо кредиторських вимог ініціюючого кредитора, що не були предметом судового розгляду та щодо яких відсутнє судове рішення, з доданням доказів необґрунтованості вимог такого заявника (за наявності), господарський суд, на розгляді якого перебуває заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, не розглядає спір по суті (спір щодо кредиторських вимог, які стали підставою для подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), а на підставі положень ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки вимоги кредитора не є безспірними та свідчать про наявність спору про право.

Суть спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження, полягає в тому, що саме на час підготовчого засідання (тобто до відкриття провадження у справі) існує спір, який не був предметом судового розгляду, між ініціюючим кредитором та боржником щодо вимог, які є підставою для звернення кредитора з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20).

Як зазначено у постанові Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 у справі № 910/2522/20: "Щодо поняття "відсутність спору про право", то, на думку апеляційного суду, КУзПБ не дає його визначення. Більш того, законодавець не ототожнює його зі спором, який розглядається у позовному провадженні судом або перебуває на розгляді іншого юрисдикційного органу. КУзПБ пов`язує наявність спору лише щодо самих грошових вимог, який може мати місце з самого початку при їх заявлені (потенційний спір). Наприклад, коли відсутнє рішення суду щодо цих вимог, що набрало законної сили і грошові вимоги не підтверджені належними документами або не визнаються боржником".

Встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є обов`язковою умовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 19.08.2020 у справі № 910/2522/20, від 03.09.2020 у справі № 910/4658/20, від 16.09.2020 у справі №911/593/20, від 11.08.2021 у справі № 908/2570/20.

Стосовно зауваження боржника щодо суми заборгованості у розмірі 39 375 656,57 грн, а заставної вартості майна у розмірі 74 062 035,25 грн, суд зазначає, що боржником не надано до суду доказів погашення заборгованості перед заявником, не подано переліку та оцінки майна, доказів врегулювання спору.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується боржником, що у боржника перед кредитором наявні невиконані грошові зобов`язання в розмірі 39 375 656,57 грн, які випливають з умов Генеральної угоди та Кредитних договорів, строк виконання таких зобов`язань настав, до заяви кредитора додані всі документи, які підтверджують дійсність цих зобов`язань, підстави виникнення цих зобов`язань, їх характер та розмір, факт настання строку виконання зобов`язань та невиконання їх боржником, а також з огляду на відсутність будь-яких спорів між кредитором та боржником що стосуються зобов`язань за Генеральною угодою та Кредитними договорами, договорами забезпечення, отже, відсутній спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Згідно ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Щодо зазначених боржником форс-мажорних обставин, а саме, того, що з 24.02.2022 повітряний простір України закрито для польотів цивільної авіації, то суд зазначає, що форс-мажорні обставини не звільняють від необхідності виконання зобов`язання. Боржником не доведено жодними доказами те, що саме форс-мажорні обставини стали причиною невиконання зобов`язання перед ініціюючим кредитором. Окрім цього, боржником зазначено, що ним погашено частину заборгованості за Договором від 05.03.2018 № G07119/2/2018OR - 30.11.2022, 28.12.2022, 31.01.2023, 14.03.2023.

На підставі чого, наведені боржником заперечення не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Слід зазначити, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ І 66 - 64 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Кодексу України з процедур банкрутства, підготовче засідання суду проводиться не пізніше 14 днів з дня постановлення ухвали про прийняття заяви про відкриття провадження у справі, а за наявності поважних причин (здійснення сплати грошових зобов`язань кредиторам тощо) - не пізніше 20 днів.

Згідно ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, у суду наявні всі правові підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника.

Зважаючи на викладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, суд вважає за доцільне її задовольнити.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати.

Статтею 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

У відповідності до Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу з процедур банкрутства, ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, як повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі:

1) які є заінтересованими особами у цій справі;

2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років;

3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів;

5) які здійснювали раніше повноваження приватного виконавця щодо примусового виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб), у яких боржник був стороною виконавчого провадження;

6) які є близькими особами боржника - фізичної особи.

Судом встановлено, що в матеріалах справи наявна заява арбітражного керуючого Носенко Т.С. про участь у справі.

Ініціюючий кредитор у заяві просить суд призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Носенко Т.С.

Відомостей про те, що арбітражний керуючий Носенко Т.С. здійснювала управління боржником або ж є заінтересованою особою стосовно боржника та кредиторів, судом не встановлено, не встановлено також обмежень, визначених ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрута, кандидатура арбітражного керуючого не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у вказаній статті.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

У зв`язку з викладеним вище, суд встановлює розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Носенко Т.С. розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника.

Таким чином, встановивши факт неплатоспроможності боржника, а також визначившись з кандидатурою арбітражного керуючого для призначення розпорядника майна боржника, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Відкрити провадження у справі № 910/16870/23 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" (01030, м. Київ, вул. Лисенка, 4, ).

2. Визнати вимоги кредитора Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на загальну суму 39 375 656,57 грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 22.11.2023.

4. Ввести процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" з 22.11.2023.

5. Призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Носенко Тетяну Сергіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 23.07.2013 № 1387).

6. Встановити розпоряднику майна боржника арбітражному керуючому Носенко Тетяні Сергіївні розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна боржника із розрахунку трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду.

7. Зобов`язати розпорядника майна боржника надати суду не пізніше 30.01.2024 відомості про результати розгляду вимог кредиторів боржника.

8. Зобов`язати розпорядника майна боржника у строк до 22.01.2024 організувати та провести інвентаризацію майна боржника.

9. Оприлюднити повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" у встановленому законодавством порядку.

10. Заборонити боржнику та власнику майна (органу уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації боржника, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

11. Призначити попереднє засідання суду у справі на 31.01.24 о 10:00 год.

12. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі, контролюючому органу, визначеному Податковим кодексом України, місцевому загальному суду, органу, який здійснює примусове виконання рішень за місцезнаходженням боржника.

Повний текст ухвали складено 28.11.2023.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Івченко