РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.11.2023Справа № 910/13258/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сервіс Групп"

про стягнення 351 058,01 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сервіс Групп" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів, а саме 227 839,59 грн заборгованості, 8 493,22 грн інфляційних втрат, 2 877,35 грн 3% річних, 47 955,87 грн пені та 13 891,98 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов угоди № Р-251012/2022/11 від 10.11.2022 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору від 23.12.2021 № 251012 в частині своєчасного внесення заборгованості у встановлений такою угодою строк.

Ухвалою суду від 18.09.2023 судом відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 18.09.2023 була отримана позивачем 28.09.2023, а відповідачем - 29.09.2023, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які долучені до матеріалів справи.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та затримок у доставці поштової кореспонденції, поданою позивачем заявою про зменшення позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням (викликом) представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

23.12.2021 між Комунальним підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» / позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Сервіс Групп» (далі - ТОВ «Сервіс Групп» / відповідач / споживач) укладено Договір № 251012 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір), відповідно до якого Позивач зобов`язується виробити та поставити теплову енергію Відповідачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а Відповідач зобов`язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому Договорі.

Згідно з п. 4.1, 4.9, Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.12.2023. Припинення дії Договору не звільняє Відповідача від обов`язку повної сплати вартості спожитої теплової енергії.

Відповідно до п. 2.2.1. Договору Позивач зобов`язався безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності з Відповідачем (додатки 3, 4 Договору), а саме: до будинку за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 37, 37 А, для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно з заявленими Відповідачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку 1.

Згідно з п. 2.3.1. Договору Відповідач зобов`язується дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені в Додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку 2.

Відповідно до п. 1 Додатку 2 до Договору розрахунки зі споживачем за відпущену теплову енергію проводяться згідно з тарифами, затвердженими виконавчим органом Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).

Відповідно п. 3.1. Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього Договору.

Проте, як вказав позивач, порушуючи умови вищевказаного Договору та норми законодавства, відповідач не вносив плату за отриману теплову енергію у гарячій воді, в результаті чого станом на 01.11.2022 утворилась заборгованість у розмірі 450 406,80 грн.

10.11.2022 між позивачем та відповідачем було укладено Угоду № Р-251012/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді від 23.12.2021 №251012 (далі - Угода про реструктуризацію/Угода).

Відповідно до Угоди про реструктуризацію споживач (відповідач) визнає та підтверджує заборгованість перед позивачем за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 23.12.2021 № 251012 станом на 01.11.2022 загальною сумою 450 406,80 грн. з врахуванням ПДВ.

Згідно з п. 2 Угоди про реструктуризацію споживач зобов`язався сплатити зазначену у п. 1. цієї Угоди суму заборгованості протягом листопада 2022 року - березня 2023 року щомісячними сплатами згідно з додатком 1 до цієї Угоди до 25 числа кожного місяця згідно з вищевказаним договором.

Відповідно до п. 8 Угоди про реструктуризацію у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) Угоди ГПЗ остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а Підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити. Також споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф за невиконання ним Угоди ГПЗ у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за Угодою.

Як погоджено сторонами в п. 9 Угоди про реструктуризацію, ця Угода є невід`ємною частиною Договору від 23.12.2021 № 251012 на постачання теплової енергії у гарячій воді.

Згідно з п. 10 Угоди остання вступає в силу з дня підписання її сторонами і діє до 31.03.2023.

Додатком № 1 до Угоди сторонами погоджено, що сплата відповідачем заборгованості за договором від 23.12.2021 № 251012 має здійснюватись за період з листопада 2022 року по березень 2023 року включно рівними частинами в сумі 90 081,36 грн кожного місяця до 25 числа кожного місяця.

Порушуючи умови Угоди про реструктуризацію заборгованості, відповідачем внесена лише частина оплати, внаслідок невиконання зобов`язань за Угодою про реструктуризацію заборгованості у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на дату подання позову складає 277 839,59 грн.

11.04.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією № 30/1/4046 від 10.04.2023, в якій вимагав сплатити заборгованість в розмірі 676 549,06 грн, з яких заборгованість за Угодою про реструктуризацію становить 277 839,59 грн.

Вказана вимога отримана відповідачем 14.04.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, проте відповідачем заборгованість за Угодою про реструктуризацію заборгованості в розмірі 277 839,59 грн не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому також просить стягнути з відповідача 8 493,22 грн втрат від інфляції, 2 877,35 грн 3% річних, 47 955,87 грн пені та 13 891,98 грн 5% штрафу.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідачем під час розгляду даної справи не надано доказів оплати боргу згідно з Угодою № Р-251012/2022/11 про реструктуризацію заборгованості за спожиту теплову енергію до договору на постачання теплової енергії у гарячій воді на суму 277 839,59 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в заявленому до стягнення розмірі обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2 877,35 грн 3% річних та 8 493,22 грн втрат від інфляції, нарахованих за період з 26.12.2022 по 30.04.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, суд зазначає, що розрахунок 3% виконано арифметично вірно, а відтак такі вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, за розрахунком суду за заявлений позивачем період розмір втрат від інфляції становить більшу суму 8 986,00 грн, проте враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягають задоволенню в заявленому позивачем розмірі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 47 955,87 грн пені та 13 891,98 грн 5% штрафу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

В силу ч. 2, ч. 3 вказаної норми штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічне обмеження для нарахування пені розміром подвійної облікової ставки НБУ встановлено в ст. 3 ЗУ "Про несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Як вказано вище, п. 8 Угоди сторонами погоджено, що у разі порушення споживачем умов (невиконання та/або неналежне її виконання) Угоди ГПЗ остання втрачає чинність з наступного дня, що встановлений щомісячним строком оплати: умови щодо реструктуризації сплати боргу втрачають чинність, а Підприємство набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу з урахуванням пені, 3% річних та інфляційної складової боргу за час прострочення, які споживач зобов`язується оплатити. Також споживач зобов`язаний оплатити підприємству штраф за невиконання ним Угоди ГПЗ у розмірі 5% від суми непогашеної заборгованості за Угодою

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу та пені, суд зазначає, що такі розрахунки виконано позивачем арифметично вірно, відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 47 955,87 грн пені та 13 891,98 грн 5% штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 5 265,87 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сервіс Групп" (01001, м. Київ, вул. Софіївська, буд. 10А, код 43660996) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, площа Івана Франка, 5; адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 83/53; код 40538421) основний борг в розмірі 277 839,59 грн (двісті сімдесят сім тисяч вісімсот тридцять дев`ять грн 59 коп.), інфляційні втрати в розмірі 8 493,22 грн (вісім тисяч чотириста дев`яносто три грн 22 коп.), 3% річних в розмірі 2 877,35 (дві тисячі вісімсот сімдесят сім грн 35 коп.), пеню в розмірі 47 955,87 грн (сорок сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять грн 87 коп.), штраф в розмірі 13 891,98 грн (тринадцять тисяч вісімсот дев`яносто одну грн 98 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 265,87 грн (п`ять тисяч двісті шістдесят п`ять грн 87 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повне рішення підписано 28.11.2023.

Суддя О.Г. Удалова