ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2023м. ДніпроСправа № 904/5561/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДІА ГРУПА УКРАЇНА», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙТІ-ІНВЕСТ", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості в розмір 124 912, 48 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю МЕДІА ГРУПА УКРАЇНА (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙТІ-ІНВЕСТ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмір 124 912, 48 грн., з яких: 69 314, 65 грн. - сума основного боргу, 33 347,15 грн. - пеня, 4 351, 19 грн. - 3% річних, 1 708, 49 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за договором № ДС-024633/2015 від 27.03.2015 року.

Ухвалою суду від 24.10.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

13.11.2023 року Позивач подав заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Ухвалою суду від 14.11.2023 року позовну заяву залишено без розгляду.

20.11.2023 року Відповідач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткової ухвали про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, за змістом якої просив стягнути з Позивача 9 381,50 грн.

Ухвалою суду від 22.11.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АЙТІ-ІНВЕСТ" прийнято до розгляду. Розгляд заяви вирішено здійснювати без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Позивачу запропоновано надати пояснення стосовно заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач пояснень стосовно заявлених Відповідачем до відшкодування витрат не подав.

Здійснивши оцінку доводів Відповідача, що викладені в його заяві про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для компенсації здійснених ним судових витрат, виходячи з наступного.

Правовий аналіз статей 129, 130 ГПК дає підстави для висновку, що у разі, зокрема залишення позову без розгляду у справі, суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК, оскільки ця норма є спеціальною (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 910/14162/17, додатковій ухвалі Верховного Суду від 12.07.2021 у справі № 903/254/20).

Згідно положень ч. 5 ст. 130 ГПК України, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, при застосуванні частини 5 статті 130 ГПК судом має бути встановлена наявність/відсутність саме необґрунтованих дій позивача.

Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак суд враховує правові позицію Верховного Суду, відповідно до яких для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені у ході розгляду справи, та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно, пред`явивши позов; чи систематично протидіяв правильному вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 у справі № 924/804/20, від 04.05.2023 у справі № 910/5911/22.

Звертаючись до суду з вимогами про компенсацію здійснених судових витрат, Відповідач стверджує, що необґрунтованість дій Позивача полаяла в пред`явленні позову, який ґрунтується на праві вимоги, яке перейшло до позивача в неправовий спосіб, і він не мав права на стягнення з відповідача заявленої в позові суми.

Оцінюючи зазначені доводи відповідача, суд зазначає, що право особи на подання позову до суду передбачено статтею 4 Господарського процесуального кодексу України й повністю узгоджується зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Звернення до суду з обраним способом захисту, який відтворює предмет позову, зміна предмета або підстав позову та визначення відповідача повністю покладається на позивача та є його процесуальними правами, якими він розпоряджається вільно на свій розсуд відповідно до принципу диспозитивності.

Звернення Позивача до суду з заявою про залишення позову без розгляду, так само є його диспозитивним правом, передбаченим нормами Господарського процесуального кодексу України, реалізація якого, сама по собі не може бути розцінена як необґрунтовані дії.

Натомість, вирішення питання щодо законності й обґрунтованості заявлених позовних вимог, є повноваженнями суду, які реалізуються за наслідками розгляду справи по суті на підставі оцінки доказів.

Таким чином, щодо необґрунтованості дій Позивача, які на думку Відповідача полягають у пред`явленні необґрунтованого позову, слід визнати, що питання обґрунтованості заявлених вимог, може бути вирішено судом виключно за результатами розгляду справи по суті, при цьому, даний спір судом по суті не вирішувався.

З урахуванням наведеного слід визнати, що Відповідачем не доведено, а матеріалами справи не встановлено вчинення Позивачем необґрунтованих дій, які згідно положень ч. 5 ст. 130 ГПК України можуть бути підставою для компенсації здійснених Відповідачем витрат.

Керуючись статтями 14, 123, 126, 130, 226, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АЙТІ-ІНВЕСТ" в задоволенні заяви про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський