ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"27" листопада 2023 р. Справа№ 910/3508/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Козир Т.П.

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 року (повний текст рішення складено 06.07.2023)

у справі №910/3508/22 (суддя Трофименко Т.Ю.)

За позовом Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс)

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО"

2. Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Фонд державного майна України

про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна,-

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році Український союз об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" та Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності, витребування майна.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Український союз об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 року та прийняти нове рішення, яким в позовні вимоги задовольнити повністю. Одночасно з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 року відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 року, витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3508/22.

28.09.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/3508/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Українського союзу об`єднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення (Укрсоюзсервіс) на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 року, розгляд справи призначено на 22.11.2023 р.

Також, не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі № 910/3508/22 змінити виключивши з його мотивувальної частини такого змісту:

«Стосовно заяви відповідача-1 про застосування строку позовної давності, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з вказаним позовом 11.05.2022 (згідно з відміткою канцелярії суду).

При цьому, суд зазначає, що відповідно до положень п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який неодноразово продовжувався та станом на момент винесення даного рішення не є скасованим.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнено пунктом 19 такого змісту:

« 19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Більше того, суд зазначає, що оскільки прав та охоронюваних законом інтересів позивача, про захист яких він просить суд у позові, відповідачем не порушено, і суд відмовляє позивачу у позові по суті у зв`язку з недоведеністю позовних вимог, питання порушення строку позовної давності не впливає на суть винесеного рішення і відповідно, строк позовної давності, як спосіб захисту саме порушеного права, при вирішенні даного спору застосуванню не підлягає.».

В іншій частині рішення залишити без змін. Одночасно з апеляційною скаргою скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги

Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення її без руху, з наступних підстав.

Як зазначалося вище, заявник також, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк на оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023, посилаючись на те, що копію повного тексту рішення суду отримано нарочно в приміщенні суду лише 15.11.2023 року. Відтак апелянт має право на поновлення строку в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК, оскільки дана апеляційна скарга подана в межах двадцяти днів з дня вручення копії повного тексту рішення суду.

Проте апеляційний суд вважає доводи відповідача стосовно поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи встановила, що оскаржуване рішення було проголошено 28.06.2023 року, повний текст вказаного вище рішення складено 06.07.2023.

Таким чином, перебіг визначеного ч. 1 ст. 256 ГПК України двадцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/3508/22 починається з 07.07.2023 та закінчується 26.07.2023 включно. Разом з цим дану апеляційну скаргу подано 19.11.2023, тобто з пропуском строку.

Колегією суддів встановлено, в матеріалах справи міститься довідка про направлення копії рішення електронною поштою (т. 4 а.с. 72), з якої вбачається, що оскаржуване рішення відправлено на електронну адресу керівника відповідача-1 ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Одночасно з цим, колегія суддів відмічає, що вказану вище електронну адресу апелянтом зазначено і у своїй апеляційній скарзі.

Також, слід зазначити, що відповідно до протоколу судового засідання від 28.06.2023 року (т. 4 а.с. 51-54) керівник відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО", ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні, в якому і було проголошено рішення, а відтак, був обізнаний про наявність судового провадження та його стан.

Поряд з цим, апеляційний суд звертає увагу, що за змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд апеляційної інстанції підкреслює, що згідно з данними сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" є: Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЯМСЬКА, будинок 72. Дана обставина відповідачем також підтверджується у поданій ним апеляційній скарзі.

Поряд з цим, слід зазначити, що на вказану адресу судом першої інстанції надсилалася копія ухвали про відкриття провадження у справі, яка була отримана скаржником, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи (т. 1 а.с. 139).

Таким чином колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО" було належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді першої інстанції та апелянт беззаперечно знав про наявність рішення у справі №910/3508/22.

Більш того, слід зазначити, що згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 оприлюднено в реєстрі 10.07.2023 року, а отже, саме з цієї дати Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО" могло дізнатися про наявність та зміст повного тексту вказаного рішення.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне наголосити заявнику на наступних положеннях.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Апеляційний суд зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже суд з урахуванням конкретних обставин справи має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку і залежно від встановленого постановити ухвалу про поновлення або відмову у поновленні цього строку.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гурепка проти України № 2" наголошується на принципі рівності сторін, одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення Європейського суду з прав людини "Богонос проти Росії" від 05.02.2004).

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строки.

Тому процесуальна бездіяльність скаржнника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону.

Тобто, звернувшись до суду 19.11.2023 року з апеляційною скаргою, скаржником було пропущено строк на апеляційне оскарження рішення суду.

Згідно з п. 3, ст. 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла до висновку, що підстави пропуску строку зазначені заявником не є поважними, що в свою чергу тягне за собою залишення апеляційної скарги без руху.

За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 підлягає залишенню без руху з підстави необґрунтованості заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження. Відповідачу-1 слід дотриматися зазначених в цій ухвалі вказівок і надати суду іншу заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо скаржник не усунув вищезазначені недоліки у строк встановлений судом, питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено колегією судів протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 6 ст. 260 ГПК України).

Одночасно суд звертає увагу скаржника, що відповідно до ч. 4 ст. 260 ГПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Керуючись статтями 123, 164, 174, 234, 258, 259, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО"про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/3508/22 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІСО" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 у справі №910/3508/22 залишити без руху, надавши скаржнику строк, не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження.

3. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю "ТІСО", що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків - у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

Т.П. Козир