ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023м. ДніпроСправа № 904/5274/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Радос", Дніпропетровська область, м. Нікополь

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про стягнення 56 919,79 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Радос" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 56 919,79 грн, з яких: 19 429,76 грн - 3% річних, 37 490,03 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки товару № 45/13/525В від 02.02.2021.

Суд ухвалою від 04.10.2023 позовну заяву Приватного підприємства "Радос" залишив без руху. Запропонував Приватному підприємству "Радос" усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду поштового чеку та опису вкладення у цінний лист (оригіналів або належним чином засвідчених копій), які підтверджують факт відправлення відповідачу (на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) копії позовної заяви та доданих до неї документів у строк до 18.10.2023 включно.

09.10.2023 до господарського суду від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 04.10.2023 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 10.10.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвала від 04.10.2023 направлена відповідачу на електронну пошту 04.10.2023.

Ухвала від 10.10.2023 направлена відповідачу на електронну пошту 10.10.2023.

Державне підприємство "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС (дата реєстрації:06.11.2023). Відповідач відзив не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.2021 між Приватним підприємством «Радос» (постачальник) та Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) було укладено договір про закупівлю товару № 45/13/525В від (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, зазначений в пункті 1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

Постачальник зобов`язується поставити арматуру трубопровідну: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої, код 4213 (клапана, засувки, конденсатовідвідники) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Сума (ціна) відповідно до специфікації № 1 становить 2 545 000,00 грн (без ПДВ). Загальна сума становить 3 054 000,00 грн (з ПДВ) (п. 3.1 договору).

Покупець здійснює оплату отриманої партії товару за фактом його поставки протягом 60 календарних днів (п. 4.2 договору).

При поставці товару постачальник надає сертифікат якості; акцизну накладну; рахунок фактуру; видаткову накладну; товарно - транспортні документи (п. 5.3 договору).

Датою поставки товару та переходжу права власності на товар вважається дата фактичної поставки товару на склад покупця (п. 5.4 договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2021, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 12.1 договору).

Сторони підписали специфікацію № 1 до договору, в якій узгодили товар, що підлягає поставці на загальну суму 3 054 000,00 грн з ПДВ.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 по справі № 904/7868/21 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» заборгованість у розмірі 152 644,80 грн.

Вказане рішення суду не скасоване та набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 по справі № 904/7868/21 встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 452 644,80 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками: видатковою накладною № 63 від 12.04.2021 та товарно-транспортною накладною № Р63 від 12.04.2021.

Відповідно до п. 4.2 договору граничним строком для здійснення оплати за поставлений товар згідно видаткової накладної № 63 від 12.04.2021 є - 14.06.2021.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар сплатив лише частково, а саме платіжним дорученням № 6734 від 16.04.2021 сплатив позивачу 200 000,00 грн та платіжним дорученням № 7126 від 23.04.2021 сплатив позивачу 100 000,00 грн, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 152 644,80 грн.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2021 по справі № 904/7868/21 позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» заборгованість у розмірі 152 644,80 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 у справі № 904/7084/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 338 120,40 грн.

Вказане рішення суду не скасоване та набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 у справі № 904/7084/21 встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 338 120,40 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками: видатковою накладною № 77 від 28.04.2021 та товарно-транспортною накладною № Р77 від 28.04.2021.

Відповідно до п. 4.2 договору відповідач повинен був сплатити за поставлений за видатковою накладною № 77 від 28.04.2021 товар у строк до 29.06.2021 включно

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 338 120,40 грн.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11.10.2021 у справі № 904/7084/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 338 120,40 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2021 у справі № 904/7564/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу у розмірі 297 018,00 грн.

Вказане рішення суду не скасоване та набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2021 у справі № 904/7564/21 встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 297 018,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками: видатковою накладною № 85 від 12.05.2021 та товарно-транспортною накладною № Р85 від 12.05.2021.

Відповідно до п. 4.2 договору відповідач повинен був сплатити за поставлений за видатковою накладною № 85 від 12.05.2021 товар у строк до 11.07.2021 включно.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 297 018,00 грн.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2021 у справі № 904/7564/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу у розмірі 297 018,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 у справі № 904/7863/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 791 611,20 грн.

Вказане рішення суду не скасоване та набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 у справі № 904/7863/21 встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 791 611,20 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними:

- № 92 від 21.05.2021 про поставку товару на суму 156 261,60 грн;

- № 93 від 28.05.2021 про поставку товару на суму 635 349,60 грн та товарно-транспортними накладними:

- № Р92 від 21.05.2021 про поставку товару на суму 156 261,60 грн;

- № Р93 від 28.05.2021 про поставку товару на суму 635 349,60 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 791 611,20 грн.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 у справі № 904/7863/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 791 611,20 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2021 по справі № 904/7867/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 600 250,80 грн.

Вказане рішення суду не скасоване та набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2021 по справі № 904/7867/21 встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 600 250,80 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними:

- № 98 від 03.06.2021 про поставку товару на суму 516 250,80 грн;

- № 99 від 03.06.2021 про поставку товару на суму 84 000,00 грн та товарно-транспортними накладними:

- № Р98 від 03.06.2021 про поставку товару на суму 516 250,80 грн;

- № Р99 від 03.06.2021 про поставку товару на суму 84 000,00 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 600 250,80 грн.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.11.2021 по справі № 904/7867/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 600 250,80 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 у справі № 904/8577/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 308 727,60 грн.

Вказане рішення суду не скасоване та набрало законної сили.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 у справі № 904/8577/21 встановлено, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 308 727,60 грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими їх печатками видатковими накладними:

- № 115 від 06.07.2021 про поставку товару на суму 71 192,40 грн;

- № 118 від 09.07.2021 про поставку товару на суму 237 535,20 грн.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар не сплатив, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 308 727,60 грн.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2021 по справі № 904/8577/21 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Приватного підприємства «Радос» суму боргу в розмірі 308 727,60 грн.

В подальшому Приватне підприємство «Радос» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення 3% річних у розмірі 127 873,77 грн та інфляційних втрат у розмірі 818 440,84 грн у зв`язку із порушенням Державним підприємством «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» зобов`язань з оплати вартості поставленого товару за договором поставки № 45/13/525В від 02.02.2021 та рішень Господарського суду Дніпропетровської області у справах № 904/7868/21, № 904/7084/21, № 904/7564/21, № 904/7863/21, № 904/7867/21, № 904/8577/21.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 по справі № 904/1985/23 позовні вимоги Приватного підприємства "Радос" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 3% річних у розмірі 127 873,77 грн та інфляційних втрат у розмірі 818 440,84 грн - задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Приватного підприємства "Радос" 3% річних в розмірі 127 836,13 грн, інфляційну складову в розмірі 818 440,84 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2023 по справі № 904/1985/23 встановлено, що за порушення відповідачем строку оплати вартості поставленого товару за видатковими накладними № 63 від 12.04.2021, № 77 від 28.04.2021, № 85 від 12.05.2021, № 92 від 21.05.2021, № 93 від 28.05.2021, № 98 від 03.06.2021, № 99 від 03.06.2021, № 115 від 06.07.2021, № 118 від 09.07.2021 позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 127 873,77 грн за загальний період з 12.06.2023 по 11.04.2023 та інфляційні втрати у розмірі 818 440,84 грн за загальний період червень 2021 року - лютий 2023 року.

Також суд по справі № 904/1985/23 перевірив складений позивачем розрахунок 3% річних та встановив, що позивач не враховував положення статті 254 Цивільного кодексу України та помилково визначив дату початку нарахування 3% річних за порушення строків оплати вартості товару за видатковою накладною № 63 від 12.04.2021. У зв`язку із чим 3% річних підлягали стягненню за загальний період з 15.06.2023 по 11.04.2023.

Позивач зазначає, що станом на 25.09.2023 відповідач заборгованість за поставлений товар за видатковими накладними № 63 від 12.04.2021, № 77 від 28.04.2021, № 85 від 12.05.2021, № 92 від 21.05.2021, № 93 від 28.05.2021, № 98 від 03.06.2021, № 99 від 03.06.2021, № 115 від 06.07.2021, № 118 від 09.07.2021 у загальному розмірі 2 488 372,80 грн не сплатив, у зв`язку із чим позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 12.04.2023 по 15.07.2023 у розмірі 19 429,76 грн та інфляційні втрати за той же період у розмірі 37 490,03 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання.

Доказів оплати поставленого товару в сумі 2 488 372,80 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Як вказано вище, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 12.04.2023 по 15.07.2023 у розмірі 19 429,76 грн та інфляційні втрати за той же період у розмірі 37 490,03 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що він виконаний правильно.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 19 429,76 грн та інфляційних втрат у розмірі 37 490,03 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн та 2845,99 грн - гонорар успіху.

Щодо гонорару успіху.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 Цивільного кодексу України.

Частинами 2,3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:

- фіксованого розміру,

- погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається ч.1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у п.5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Враховуючи наведене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача гонорару успіху.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги №2/2023 від 02.01.2023, акт про надання правової допомоги від 25.09.2023 на загальну суму 6845,99 грн (4000 грн - підготовка позовної заяви, 2845,99 грн - гонорар успіху), ордер серія АЕ №1192978 від 25.09.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №4250 від 22.04.2019.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 4000,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води , вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Приватного підприємства "Радос" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Запорізька, буд. 49, ідентифікаційний код 25522053) 63 603,79 грн, а саме: 56 919,79 грн, з яких: 19 429,76 грн - 3% річних, 37 490,03 грн - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва