РІШЕННЯ

м. Київ

05.12.2023Справа № 910/10607/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу №910/10607/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Фізичної особи-підприємця Левченко Інни Олександрівни про стягнення 26 844,84 грн без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальника компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Левченко Інни Олександрівни (відповідач) за змістом якого просить суд стягнути з відповідача 26 844, 84 грн, з яких: 12 918, 08 грн пені, 1 721, 93 грн 3% річних та 12 204, 83 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості, яка утворилась внаслідок невиконання відповідачем умов типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" в частині повної та своєчасної оплати за спожитий природний газ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 позовну заяву ТОВ "Газопостачальника компанія "Нафтогаз України" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10607/23 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання). Водночас, ухвалою про відкриття провадження у справі встановлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

19.07.2023 ФОП Левченко І.О. ознайомилась з матеріалами справи №910/10607/23, що підтверджується відміткою відповідача на заяві від 17.07.2023.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 04.08.2023 року (включно).

17.07.2023 ФОП Левченко І.О. звернулась до суду із заявою про заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та просила розглядати справу у порядку загального позовного провадження у судовому засіданні, про яке повідомити відповідача. Також, у заяві відповідач просив суд направити позовну заяву на її адресу, повідомив, що позов не визнає та має намір подати докази у справі, після ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2023 відмовлено у розгляді справи за правилами загального позовного провадження.

07.08.2023 до суду від відповідача надійшло звернення б/н від 02.08.2023 в якому ФОП Левченко І.О. вказала на відмову у виготовленні копій документів у справі, несправедливе ставлення до підприємиці, яка брала і бере посильну участь у забезпеченні харчуванням військових у прифронтовому місті Покровську. Резолютивна частина звернення містить: (1) клопотання про зобов`язання позивача надіслати копію позовної заяви із доданими документами та всіх матеріалів щодо періоду нарахування пені і штрафів (2) заяву про зменшення розміру пені і штрафу до 10% від заявленої суми (3) клопотання врахувати своєчасну оплату у період карантину та оплату з розумними простроченням під час повномасштабного вторгнення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 повернуто без розгляду звернення відповідача б/н від 02.08.2023 з підстав, викладених в ухвалі.

11.09.2023 до суду від відповідача надійшло звернення б/н від 02.09.2023 в якому відповідач просить суд: (1) зобов`язати ТОВ «Газопостачальну компанію «Нафтогаз України» направити на адресу відповідача позовну заяву разом з доданими до неї документами (2) зменшити розмір пені та штрафних санкцій до 10% від заявленої суми.

Розглянувши звернення відповідача б/н від 02.09.2023 суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У поданій відповідачем заяві не зазначено, що вона є у іншого учасника справи, до заяви не додано доказів її надіслання іншому учаснику справи.

Крім того, подане клопотання не містить відомостей, які вимагаються Господарським процесуальним кодексом України і встановлені пунктом 7 ухвали Господарського суду міста Києва від 10.07.2023, а саме доказів надсилання/вручення іншим учасникам справи заяви з процесуальних питань з доданими до неї документами.

Відсутність доказів направлення на адресу позивача заяви порушує принципи змагальності господарського судочинства та рівності сторін, оскільки позбавляє можливості позивача надати свої заперечення/пояснення щодо заяви.

Водночас при оформленні звернення відповідачем не дотримано вимог, що ставляться до відзиву щодо форми і змісту (частини 3, 4 статті 165 Господарського процесуального кодексу України).

За наведених обставин, суд повертає без розгляду відповідачеві заяву з процесуальних питань (а не заяву по суті справи) на підставі частини 4 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, що закріплена у параграфі 2 "Заяви з процесуальних питань" глави 1 розділу II, відповідно до якої суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Копію звернення б/н від 02.09.2023 на 1 арк. суд ухвалив залишити у матеріалах справи.

03.11.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив від 01.11.2023 на позовну заяву.

04.12.2023 відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив від 01.11.2023 на позовну заяву.

Відповідно до частини 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд не приймає до уваги відзиви від 01.11.2023 та від 29.11.2023 на позовну заяву, як такі, що подані до суду з порушенням строку встановленого у частині 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України. Тоді як, клопотання про продовження пропущеного строку, встановленого судом для подання відзиву на позовну заяву відповідачем не подано.

Водночас, суд зауважує, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 роз`яснено відповідачеві порядок та строки подання заяві по суті справи та з процесуальних питань, їх форму, установлені статтями 118, 119, 165, 169,170 ГПК України та судом в ухвалі Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 №910/10607/23 про відкриття провадження у справі.

Станом на момент ухвалення судом рішення інших заяв в тому числі по суті справи до суду від сторін не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (частина 2 стаття 161 Господарського процесуального кодексу України).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (із подальшими змінами, внесеними Указами Президента України, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 16.11.2023 на 90 діб, до 14.02.2024.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

14.12.2020 між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та ФОП Левченко І.О. (споживач) укладено договір №111/ПГ-1149-Г (далі - договір) постачання природного газу постачальником "останньої надії" за яким постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу власного видобутку, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах договору (пункт 1.1. договору).

Згідно з пунктом 1.2. договору обсяг споживання газу споживачем в кожному окремому розрахунковому періоді за ціною відповідно до пункту 4.6. Договору не може перевищувати 10 тис. куб.м. Загальний замовлений обсяг постачання газу за цим договором становить 7,4 тис. куб. м., у тому числі по розрахункових періодах.

Фактичний загальний обсяг постачання природного газу за договором складається з обсягів постачання природного газу по розрахункових періодах, фактично поставлених постачальником споживачу протягом строку дії договору.

Відповідно до пункту 1.6. договору газ, що постачається, використовується споживачем для власних потреб в якості палива та/або в якості сировини, а не для продажу.

Перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку споживача: Донецька область, м. Покровськ, вул. Залізнична, 52Б.

Відповідно до пункту 2.6. договору приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявності) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначається про фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.

Для складання акту приймання-передачі природного газу за підсумками розрахункового періоду постачальник використовує дані інформаційної платформи ГТС, не раніше 9 числа місяця наступного за розрахунковим періодом (пункт 2.7. договору).

Згідно з пунктом 3.1. договору ціна за 1 тис. куб. м. газу протягом дії договору публікується/оприлюднюється постачальником на офіційному сайті постачальника відповідно до пункту 4.4.6. цього договору.

Споживач зобов`язується сплатити за договором за 1000 куб. м. газу вартість, яка складається з ціни визначеної у пункті 3.1. договору та тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, визначеного у пункті 3.4. договору (пункт 3.5. договору).

За змістом пункту 3.7. договору оплата за договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 20 числа газового місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Згідно з пунктом 3.9. договору остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу. У випадку якщо протягом розрахункового періоду обсяг постачання газу перевизив 10 тис. куб. м., остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється з урахуванням пункту 3.1.1. договору.

Фактична вартість договору визначається шляхом складання вартості обсягів газу, поставлених постачальником споживачеві протягом строку дії договору (пункт 3.13. договору).

Відповідно до пункту 3.1.1. договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу та інших платежів згідно з умовами договору.

Обов`язок споживача оплачувати вартість газу корсепондує з правом постачальника отримувати від споживача плату за поставлений газ та інші платежі, визначені договором (пункт 4.3.1. договору).

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу природний газ у січні 2021 року в об`ємі 0, 71133 куб. м на суму 5 664, 96 грн, що підтверджується актом № 1947 приймання-передачі природного газу; у лютому 2021 року в об`ємі 0, 73246 куб. м на суму 6 536, 40 грн, що підтверджується актом № 3860 приймання-передачі природного газу; у березні 2021 року в об`ємі 0, 72508 куб. м на суму 5 904, 97 грн, що підтверджується актом № 5828 приймання-передачі природного газу; у квітні 2021 року в об`ємі 0, 25758 куб. м на суму 2 097, 71 грн, що підтверджується актом № 7765 приймання-передачі природного газу; у травні 2021 року в об`ємі 0, 19785 куб. м на суму 1 872, 43 грн, що підтверджується актом № 9519 приймання-передачі природного газу; у червні 2021 року в об`ємі 0, 22933 куб. м на суму 2 665, 70 грн, що підтверджується актом № 10831 приймання-передачі природного газу; у липні 2021 року в об`ємі 0, 21884 куб. м на суму 3 082, 12 грн, що підтверджується актом № 11948 приймання-передачі природного газу; у серпні 2021 року в об`ємі 0, 20041 куб. м на суму 3 351, 64 грн, що підтверджується актом № 12929 приймання-передачі природного газу; у вересні 2021 року в об`ємі 0, 22865 куб. м на суму 4 317, 80 грн, що підтверджується актом № 13984 приймання-передачі природного газу; у жовтні 2021 року в об`ємі 0, 14487 куб. м на суму 4 291, 62 грн, що підтверджується актом № 15112 приймання-передачі природного газу; у листопаді 2021 року в об`ємі 0, 36609 куб. м на суму 13 472, 08 грн, що підтверджується актом № 17139 приймання-передачі природного газу; у грудні 2021 року в об`ємі 0, 54519 куб. м на суму 20 540, 52 грн, що підтверджується актом № 30055 приймання-передачі природного газу; у січні 2022 року в об`ємі 0, 60497 куб. м на суму 32 277, 50 грн, що підтверджується актом № 1116 приймання-передачі природного газу; у лютому 2022 року в об`ємі 0, 45238 куб. м на суму 19 877, 52 грн, що підтверджується актом № 3087 приймання-передачі природного газу; у березні 2022 року в об`0, 38393 куб. м на суму 16 182, 25 грн, що підтверджується актом № 5158 приймання-передачі природного газу; у квітні 2022 року в об`ємі 0, 01503 куб. м на суму 660, 65 грн, що підтверджується актом № 6855 приймання-передачі природного газу; у травні 2022 року в об`ємі 0, 01202 куб. м на суму 505, 66 грн, що підтверджується актом № 8154 приймання-передачі природного газу; у листопаді 2022 року в об`ємі 0, 26947 куб. м на суму 9 475, 07 грн, що підтверджується актом № 15019 приймання-передачі природного газу; у грудні 2022 року в об`ємі 0, 58651 куб. м на суму 24 729 54 грн, що підтверджується актом № 16702 приймання-передачі природного газу.

Вказані акті підписані зі сторони постачальника та споживача без зауважень.

У матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості відповідача перед позивачем по договору постачання газу №111/ПГ-1149-К від 14.12.2020 з якого вбачається що станом на 31.05.2023 заборгованість ФОП Левченко І.О. перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» по договору постачання природного газу складає 0, 98 грн.

Крім того, у матеріалах справи наявна виписка щодо транзакцій ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Україна» за договором постачання газу №111/ПГ-1149-К від 14.12.2020, відповідно до якої відповідач перерахував позивачеві 177 509, 31 грн за договором.

У пункті 6.2 договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаного вище пункту договору, за період прострочення з 23.02.2021 по 21.01.2023 на суму простроченого платежу щодо кожного розрахункового місяця (згідно з наданим позивачем розрахунком, долученим до матеріалів позовної заяви), відповідачу нараховано пеню в загальній сумі 12 918, 08 грн.

Крім того, за порушення строку виконання грошового зобов`язання, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за період прострочення з 23.02.2021 по 21.01.2023 на суму боргу простроченого платежу щодо кожного розрахункового місяця (згідно з наданим позивачем розрахунком, долученим до матеріалів позовної заяви) відповідачу нараховано 1 721, 93 грн 3% річних та 12 204, 83 грн інфляційних втрат. Інфляційні втрати розраховані позивачем за повний місяць, починаючи з 01.03.2022 по 31.01.2023

Враховуючи що відповідач несвоєчасно здійснював оплату поставленого природного газу, позивачем на підставі статті 625 Цивільного кодексу України нараховано 1 721, 93 грн 3 % річних та 12 204, 83 грн інфляційних втрат та на підставі пункту 6.2. договору нараховано 12 918, 08 грн пені.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативними актами, а саме: Законом України "Про ринок природного газу", Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, Типовим договором постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501.

Статтею 1 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно з частиною 1, 3 статті 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, ЦК України та ГК України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Правилами постачання природного газу врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи. Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з пунктом 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Особливості здійснення постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії" визначені розділом VI цих Правил.

Відповідно до пункту 1, 2, 4-6 Розділу VI Правил постачання природного газу постачальник "останньої надії" здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

За договором постачання природного газу постачальник "останньої надії" зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Максимальна тривалість постачання природного газу постачальником "останньої надії" не може перевищувати шістдесят днів та в будь-якому випадку не має тривати довше ніж до кінця календарного місяця, наступного за тим місяцем, у якому почалося фактичне постачання природного газу споживачеві постачальником "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний на головній сторінці свого сайту розмістити діючу редакцію договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", яка має відповідати типовому договору, роз`яснення щодо його укладання, а також ціну природного газу для споживачів, визначену згідно з вимогами цього розділу.

Після закінчення граничного строку постачання природного газу постачальником "останньої надії", передбаченого цим розділом та Законом України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" зобов`язаний припинити постачання природного газу за договором зі споживачем. Виключення споживача з Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" здійснюється у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. У випадку якщо споживач не був включений до Реєстру споживачів іншого постачальника після закінчення постачання природного газу постачальником "останньої надії", до такого споживача повинні застосовуватись заходи з припинення розподілу/транспортування (для прямих споживачів) природного газу споживачу відповідно до умов Кодексу газорозподільних систем та Кодексу газотранспортної системи.

Постачальник "останньої надії" має повідомити споживача про обмежений строк постачання природного газу, ціну природного газу для споживача та поінформувати споживача про його право та необхідність вибору іншого постачальника шляхом розміщення відповідної інформації на сайті постачальника "останньої надії". Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднювати на своєму вебсайті та підтримувати в актуальному стані інформацію щодо споживачів, що не є побутовими, з діючими договорами постачання природного газу із зазначенням такої інформації: ЕІС-коди споживачів (точок комерційного обліку); ЄДРПОУ та назва споживача; адреса об`єкта; кінцевий строк постачання природного газу.

Отже, між сторонами укладено договір постачання природного газу, як між постачальником "останньої надії" та споживачем, до якого застосовуються положення ЦК України.

У частині 1 статті 628 Цивільного кодексу України вказано, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2, 3, 5 статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору є однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (частина 1 статті 714 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Так, на виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач отримав природний газ на суму 177 506, 13 грн. За поставлений газ відповідач розрахувався у розмірі 177 509, 31 грн, що підтверджується випискою з виведених даних бухгалтерського обліку за січень 2020 року по травень 2023 року.

Матеріали справи підтверджують факт обізнаності відповідача з сумою вартості поставленого природного газу в період з січня 2021 року по грудень 2022 року, про що свідчить підпис ФОП Левченко І.О. на кожному з наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі.

За змістом пункту 3.7. договору оплата за договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 20 числа газового місяця, наступного за розрахунковим періодом.

Згідно з пунктом 3.9. договору остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту/актів) приймання-передачі природного газу. У випадку якщо протягом розрахункового періоду обсяг постачання газу перевизив 10 тис. Куб. м., остаточний розрахунок за фактично поставлений газ здійснюється з урахуванням пункту 3.1.1. договору.

Проаналізувавши зазначене, суд, із урахуванням частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний оплачувати поставлений позивачем товар таким чином: за поставлений газ у січні 2021 року до 20.02.2021 включно; за поставлений газ у лютому 2021 року до 20.03.2021 включно; за поставлений газ у березні 2021 до 20.04.2021 включно; за поставлений газ у квітні 2021 року до 20.05.2021 включно; за поставлений газ у травні 2021 до 20.06.2021 включно; за поставлений газ у червні 2021 року до 20.07.2021 включно; за поставлений газ у липні 2021 року до 20.08.2021 включно; за поставлений газ у серпні 2021 до 20.09.2021 включно; за поставлений газ у вересні 2021 до 20.10.2021 включно; за поставлений газ у жовтні 2021 до 20.11.2021 включно; за поставлений газ у листопаді 2021 до 20.12.2021 включно; за поставлений газ у грудні 2021 до 20.01.2022 включно; за поставлений газ у січні 2022 року до 20.02.2022 включно; за поставлений газ у лютому 2022 до 20.03.2022 включно; за поставлений газ у березні 2022 до 20.04.2022 включно; за поставлений газ у квітні 2022 до 20.05.2022 включно; за поставлений газ у травні 2022 до 20.06.2022 включно; за поставлений газ у листопаді 2022 року до 20.12.2022 включно; за поставлений газ у грудні 2022 до 20.01.2023 включно.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив свої зобов`язання за договором в частині своєчасного здійснення оплати послуг з поставки газу у строки, встановлені пунктом 3.9. договору, внаслідок чого, позивач правомірно нарахував пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до пункту 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України).

Неналежне виконання споживачем обов`язку стосовно оплати за природний газ та його транспортування стало підставою для нарахування пені.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Так, перевіривши в межах визначеного позивачем періоду розрахунки 3% річних, пені та інфляційних втрат, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він правильний.

За наведених обставин стягненню з відповідача підлягають 26 844, 84 грн, з яких: 12 918, 08 грн пені, 1 721, 93 грн 3% річних та 12 204, 83 грн інфляційних втрат.

В контексті наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до Фізичної особи-підприємеця Левченко Інни Олександрівни про стягнення 26 844,84 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Левченко Інни Олександрівни (код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (код 40121452 адреса: вул. Шолуденка, 1, Київ, 04116) 12 918 (дванадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 08 копійок - пені, 1 721 (одна тисяча сімсот двадцять одна) гривня 93 копійки - три проценти річних, 12 204 (дванадцять тисяч двісті чотири) гривні 83 копійки - інфляційних втрат та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок - витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.12.2023

Суддя Ігор Курдельчук