УХВАЛА

м. Київ

29.11.2023Справа № 910/17014/21

За заявою Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві

про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022

у справі № 910/17014/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпіль"

до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 1 567 127,72 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Видиш А.В.

Представники сторін:

від заявника: не з`явився

від позивача: Клим`юк О.С. за довіреністю від 29.11.2023 року № 13;

від відповідача: Гончаров О.В. (у порядку самопредставництва).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шпіль" (далі - позивач, Товариство) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач, Департамент) про стягнення авансового платежу в розмірі 1 567 127,72 грн.

Ухвалою від 09.11.2021 року господарський суд міста Києва відкрив провадження у справі № 910/17014/21, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання.

Рішенням від 22.06.2022 року господарський суд міста Києва задовольнив позов Товариства та стягнув з Департаменту (01601, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 32-А; ) на користь позивача (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 13, ЛІТ "А"; ) 1 567 127,72 грн. авансового платежу, а також 23 506 ,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

20.07.2022 року на виконання означеного рішення місцевим господарським судом видано відповідний наказ.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 року апеляційну скаргу Департаменту на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 задоволено; вказане рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства.

Постановою Верховного Суду від 19.04.2023 року в справі № 910/17014/21 касаційну скаргу Товариства задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 року - скасовано, а рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в цій справі змінено та викладено його мотивувальну частину в редакції вказаної постанови. У решті рішення місцевого господарського суду від 22.06.2022 року залишено в силі.

Ухвалою від 31.05.2023 року господарський суд міста Києва залишив без розгляду заяву Товариства про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 910/17014/21.

20.06.2023 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшла ухвала Північного апеляційного господарського суду про витребування матеріалів справи № 910/17014/21 для апеляційного перегляду ухвали місцевого господарського суду від 31.05.2023 року.

У жовтні 2023 року через систему "Електронний суд" надійшла заява Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558, в якій останнє просило суд змінити спосіб виконання судового рішення у справі № 910/17014/21 в частині стягнення коштів в сумі 1 567 127,72 грн. з "Стягнути з Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпіль" () кошти в сумі 1 567 127,72 грн." на спосіб: "Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпіль" () з Державного бюджету України у розмірі 156712,77 грн. та з бюджету м. Києва кошти у розмірі 1410414,95 грн.".

Ухвалою від 27.10.2023 року господарський суд міста Києва відклав вирішення питання про прийняття до розгляду вищенаведеної заяви Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві до повернення матеріалів справи № 910/17014/21 до господарського суду міста Києва.

09.11.2023 року матеріали справи № 910/17014/21 надійшли до господарського суду міста Києва, у зв`язку з чим ухвалою від 14.11.2023 року господарський суд міста Києва призначив заяву Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558 до розгляду в судовому засіданні на 29.11.2023 року.

Представник позивача вказав про обґрунтованість заяви Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558 та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у цьому судовому засіданні проти задоволення вищенаведеної заяви не заперечував.

Заявник про дату, час і місце розгляду заяви Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558 був повідомлений належним чином, проте явку свого уповноваженого представника у призначене судове засідання 29.11.2023 року не забезпечив.

Розглянувши подану Головним управлінням Державної казначейської служби у м. Києві заяву про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/1714/21, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За умовами статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Відповідно до частин 1-3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як було зазначено вище, рішенням від 22.06.2022 року господарський суд міста Києва задовольнив позов Товариства та стягнув з Департаменту (01601, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 32-А; ) на користь позивача (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 13, ЛІТ "А"; ) 1 567 127,72 грн. авансового платежу, а також 23 506 ,92 грн. витрат по сплаті судового збору.

Означене судове рішення, з урахуванням постанови Верховного Суду від 19.04.2023 року в справі № 910/17014/21, набрало законної сили.

20.07.2022 року на виконання означеного рішення місцевим господарським судом видано відповідний наказ.

У частині 3 статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Суд зазначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Предмет доказування під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій складають факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню під час ухвалення судового рішення. Суд визначає предмет доказування, виходячи з вимог і заперечень сторін, керуючись нормами права, які повинні бути застосовані у такому випадку.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України.

Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року в справі № 6-1829цс15, у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 року в справі № 904/1478/15.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу/порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 року № 11-рп/2012).

Суд зазначає, що зміна способу виконання рішення, здійснена судом у порядку, визначеному статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Таким чином процедура зміни порядку та способу виконання остаточного судового рішення, визначена частинами 1, 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін, як і не передбачає при цьому зміни резолютивної частини рішення.

Судом встановлено, що у поданій заяві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558 Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві фактично просило суд змінити порядок виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 шляхом стягнення частини грошових коштів у розмірі 10 % від заявленої до стягнення у цій справі суми з державного бюджету, а решти цієї суми в розмірі 90 % - з бюджету міста Києва.

Разом із цим, оскільки Головне управління Державної казначейської служби у м. Києві в обґрунтування поданої заяви посилалося на приписи статті 331 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає можливість зміни порядку виконання судового рішення, а також враховуючи принципи ефективності та економії судового процесу, суд, з метою недопущення формальної відмови у розгляді заяви, вважає за можливе розглянути дану заяву по суті.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон).

Частиною 2 статті 6 цього Закону встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 року № 215, центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, коштів клієнтів відповідно до законодавства, бухгалтерського обліку виконання бюджетів є Державна казначейська служба України (Казначейство). Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Головне управління Казначейства є територіальним органом Казначейства (Положення про Головне управління Казначейства, затверджене наказом Казначейства від 10.05.2018 року № 163).

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Так, згідно з частиною 2 пункту 4 Порядку № 845 органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного бюджету або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Під час вжиття заходів щодо виконання наказу від 20.07.2022 року № 910/17014/21, виданого на примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21, Головним управлінням Казначейства встановлено, що кошти в сумі 1 567 127,72 грн. (стягнення яких було предметом спору в справі № 910/17014/21) згідно з платіжним дорученням від 05.03.2010 року № 47 перераховані Товариством () на рахунок № 0001 "Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи місцевого бюджету", та перераховані Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) платіжним дорученням від 25.03.2010 року № 3 в загальній сумі 6 317 036,89 грн. до бюджету на розподільчий рахунок № 0001 "Кошти, які підлягають розподілу між державним і місцевими бюджетами", відкритий за кодом класифікації доходів бюджету (далі - код доходів) 33010101 "Кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення до розмежування земель державної та комунальної власності (крім земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що перебувають у державній власності, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, та земельних ділянок, які знаходяться на території Автономної Республіки Крим) (без пільг)". Зазначена інформація також підтверджена Департаментом.

Згідно з Бюджетним кодексом України до доходів загального фонду державного бюджету включаються 10 % коштів від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них, що перебувають у державній власності (стаття 29 Кодексу); до доходів спеціального фонду місцевого бюджету включаються 90 % коштів від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення або прав на них, що перебувають у державній власності до розмежування земель державної комунальної власності (стаття 71 Кодексу).

Відповідно до нормативів, які діяли у 2010 році, надходження за кодом доходів 33010101 розподілялися між державним та місцевим бюджетами в автоматичному режимі протягом операційного дня за наявності таких коштів на відповідних рахунках, а саме:

- 10 % зараховувались до загального фонду державного бюджету (балансовий рахунок 3111);

- 90 % зараховувалось до спеціального фонду місцевого бюджету (балансовий рахунок 3151).

Кошти в сумі 1 567 127,72 грн. з розподільчого рахунку 3311 розподілені в автоматичному режимі по рахунках, а саме:

- 10 % до загального фонду державного бюджету на рахунок 3111 "Надходження до загального фонду державного бюджету» на суму 156 712,77 грн.;

- 90% до спеціального фонду місцевого бюджету на рахунок 3151 "Надходження коштів спеціального фонду місцевих бюджетів" на суму 1 410 414,95 грн.

За кодом доходів 33010100 "Кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що перебувають у державній або комунальній власності та земельних ділянок, які знаходяться на території Автономної Республіки Крим" відкрито окремі рахунки для зарахування надходжень, а саме:

- № UA0026001 - до загального фонду державного бюджету (контроль справляння надходжень бюджету відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 року № 106 "Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету", здійснює Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Головне управління Держгеокадастру у м. Києві);

- № UA0026001 - до спеціального фонду місцевого бюджету (контроль справляння надходжень бюджету відповідно до додатку 9 до рішення Київської міської ради від 08.12.2022 року № 5828/5869 "Про бюджет міста Києва на 2023 рік", здійснює Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА).

За змістом пункту 19 Порядку № 845 безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Враховуючи наведені обставини та нормативно-правові підстави, безспірне списання коштів на підставі наказу господарського суду міста Києва від 20.07.2022 року № 910/17014/21 на суму авансового платежу в розмірі 1 567 127,72 грн. підлягає виконанню з надходжень відповідних бюджетів у таких розмірах:

- з Державного бюджету України - у розмірі 156 712,77 грн.;

- з бюджету міста Києва - у розмірі 1 410 414,95 грн.

Суд зазначає, що безспірне списання коштів необхідно здійснювати саме з надходжень відповідних бюджетів на підставі пунктів 16-21 Порядку № 845, тобто з відповідного рахунку, на який такі кошти зараховані, оскільки інший порядок виконання судового рішення від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 робить його виконання неможливим.

Підпунктом 2 пункту 5 Порядку № 845 передбачено, що під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення.

Відповідно до підпункту 1 пункту 11 Порядку № 845 у разі призначення судом до розгляду заяви про встановлення або зміну порядку і способу виконання рішення здійснюється відкладення безспірного списання коштів.

Отже, запропонований Головним управлінням Державної казначейської служби у м. Києві порядок виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 шляхом стягнення на користь Товариства () 156 712,77 грн. з Державного бюджету України та 1 410 414,95 грн. з бюджету міста Києва не матиме наслідком порушення прав та інтересів сторін, зокрема стягувача - Товариства, а навпаки, забезпечить виконання рішення суду відповідно до норм законодавства України.

Зважаючи на зумовлені нормативно-правовим регулюванням обставини неможливості виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 в частині списання коштів у розмірі 1 567 127,72 грн. в інший порядок, ніж частково з державного бюджету та частково - з бюджету міста Києва, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558.

Беручи до уваги вищенаведене, заява Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558 про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління Державної казначейської служби у м. Києві від 18.10.2023 року № 04.1-03-10/10558 про зміну способу виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 задовольнити.

2. Змінити порядок виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2022 року в справі № 910/17014/21 в частині стягнення з Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 32-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпіль" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 13, ЛІТ "А"; ) грошових коштів у сумі 1 567 127,72 грн. шляхом стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шпіль" (01032, місто Київ, вулиця Назарівська, будинок 13, ЛІТ "А"; ) 156 712 (сто п`ятдесят шість тисяч сімсот дванадцять) грн. 77 коп. з Державного бюджету України та 1 410 414 (один мільйон чотириста десять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 95 коп. - з бюджету міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.12.2023 року.

Суддя В.С. Ломака