ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Черкаси справа № 925/923/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом Комунального некомерційного підприємства "Черкаська міська інфекційна лікарня", м.Черкаси, вул.Самійла Кішки,210/1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", м.Черкаси, вул.Благовісна,166

про стягнення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 95999,20 грн,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Кравчук С.І. адвокат за ордером;

від відповідача: Моцайко В.С. адвокат за ордером.

Комунальне некомерційне підприємство "Черкаська міська інфекційна лікарня" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю"Черкасиенергозбут" з вимогами про стягнення грошових коштів у сумі 95999,20 грн, надмірно сплачених у період з травня до листопада 2021 року внаслідок завищення вартості електричної енергії, а також про відшкодування судових витрат.

25.07.2023 за вх.суду №12339/23 відповідачем подано відзив на позов з доказами направлення позивачеві. Відповідач заперечує та спростовує вимоги позивача.

22.08.2023 за вх.суду №13763/23 позивачем подано відповідь на відзив. позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.

20.09.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу у судовий розгляд по суті на 10.10.2023. Участь представників сторін визнана обов`язковою.

10.10.2023 проведення судового зсідання відкладено на 16.11.2023.

За результатами судового розгляду 16.11.2023 за участю сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

На виконання вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області від 26.05.2023 №262304-14/2096-2023 позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення 95999,20 грн як збитків при виконанні ним вимог договору про закупівлі електричної енергії від 18.01.2021 №4 в період травня-листопада 2021.

Договором про закупівлі електричної енергії від 18.01.2021 №4 визначений обсяг закупівлі електричної енергії 484000 кВт/год на суму 229399,17 грн.

За згодою сторін договір розірваний з 01.05.2021. Оплата за договором склала 229399,17 грн. Договір виконаний повністю.

25.05.2021 між сторонами укладено новий договір на постачання електричної енергії №4 за вільними цінами на суму 512464,01 грн.

02.06.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №1 (том 1 а.с.163) про постачання електричної енергії бюджетним установам за ціною, що не перевищує ціну універсальної послуги для малих не побутових споживачів; дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 25.05.2021;

15.06.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №2 (том 1 а.с.165), дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 01.05.2021;

16.05.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №3 (том 1 а.с.164), дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 01.05.2021;

08.10.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №4 (том 1 а.с.166-168), внесено зміни про договірні обсяги споживання електричної енергії; дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 01.09.2021;

16.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №5 (том 1 а.с.169-171), внесено зміни про договірні обсяги споживання електричної енергії; дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 01.10.2021;

16.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №6 (том 1 а.с.174-175), внесено зміни про договірні обсяги споживання електричної енергії; дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 11.10.2021;

18.11.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №7 (том 1 а.с.179-181), внесено зміни про договірні обсяги споживання електричної енергії; дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 21.10.2021;

10.12.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №8 (том 1 а.с.184-186), внесено зміни про договірні обсяги споживання електричної енергії; дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 01.11.2021; коливання середньозваженої ціни на ринку електричної енергії підтверджено експертним висновком №О-1179/01 від 23.11.2021 (том 1 а.с.187).

13.12.2021 між сторонами підписано додаткову угоду №9 (том 1 а.с.189-191), внесено зміни про договірні обсяги споживання електричної енергії; дія угоди розповсюджується на період постачання енергії з 11.11.2021; коливання середньозваженої ціни на ринку електричної енергії підтверджено експертним висновком №О-1179/02 від 23.11.2021 (том 1 а.с.192).

Фактичний обсяг спожитої та оплаченої енергії становить 141629 кВт/год за період з травня по листопад 2021. Умови договорів виконані повністю. Електроенергія спожита без зауважень, оплата проведена, боргу немає. Але Позивач вказує на переплату вартості електроенергії за спірний період, виявлену фахівцями Північного офісу Держаудитслужби у Черкаській області (акт ревізії від 28.04.2023 №04-30/004, том 1, а.с. 11-129).

Крім цього, позивачем сплачено борг 136763,43 грн за електроенергію за період з 21.11.2021 по 30.11.2021 згідно наказу господарського суду Черкаської області від 22.12.2021 у справі №925/1752/21 на підставі договору про закупівлю електроенергії № від 25.05.2021.

Свої вимоги позивач обґрунтовує з посиланням на положення ст.ст. 180, 193 ГК України, ст.ст. 629, 638 ЦК України, Положення №88 та стверджує про проведення зайвих виплат за договором, що є збитками при виконанні договору постачання електричної енергії комунальній установі з мотивів завищення вартості придбаних товарів за період травня-листопада 2021 року.

Представник вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач у відзиві (том 1 а.с. 233-276, з доказами направлення позивачеві) та у судовому засіданні вимоги позивача заперечив та вказує, що на умовах договору від 25.05.2021 між позивачем та відповідачем електроенергія як різновид товару поставлялась кінцевому споживачу за вільними цінами п.1.1. договору. Ціна за електроенергію застосована відповідно до комерційної пропозиції як Додаток 3 до договору. Інформація про коливання ціни електроенергії на ринку отримана з офіційного сайту ДП "Оператор ринку". Пропозиція про зміну ціни товару направлена споживачеві та узгоджена в додаткових угодах до договору, відповідно до приписів ст. 631 ЦК України. Відповідач вказує на обов`язковість договору до виконання сторонами. Узгодження цін відбулося відповідно до вимог п.2 ч.5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі". Додаткові угоди до договорів постачання енергії підписані між сторонами без заперечень, не розірвані, не визнані судом недійсними, не поставлені під сумнів сторонами.

Оцінюючи письмові та усні пояснення учасників та докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд відзначає, що у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується "процесуальна" справедливість, тобто змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін (рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) "Star Cate Epilekta Gevmata and Others v. Greece" від 06.07.2010 №54111/07).

Позивач є комунальним підприємством системи охорони здоров`я та самостійною юридичною особою, із внесенням даних до ЄДРПОУ.

Відповідач є самостійною юридичною особою та суб`єктом господарювання на ринку послуг в Україні, суб`єктом ліцензованої господарської діяльності на ринку виробництва та розподілу електричної енергії як різновиду товару, з присвоєнням коду ЄДРПОУ, з визначенням та внесенням видів господарської діяльності в ЄДРПОУ. Відповідач віднесений до категорії стратегічних підприємств.

Діяльність сторін регламентована нормативними документами:

· ЗУ "Про ринок електричної енергії";

· Постанова Кабінету Міністрів України "Про невідкладні заходи щодо стабілізації фінансового становища підприємств електроенергетичної галузі" від 24.03.1999 №441;

· Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу" від 27 грудня 2017 року №1469;

· ЗУ "Про особливості доступу до інформації у сферах постачання електричної енергії, природного газу, теплопостачання, централізованого постачання гарячої води, централізованого питного водопостачання та водовідведення" від 10 грудня 2015 року № 887-VIII;

· Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" від 14.03.2018 №312;

· Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Кодексу комерційного обліку електричної енергії" від 14.03.2018 №311;

· Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Кодексу систем розподілу" від 14.03.2018 № 310;

· Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку" від 14.03.2018 №308;

· Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Правил ринку" від 14.03.2018 №307;

· Постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг "Про затвердження Кодексу системи передачі" від 14.03.2018 №309;

· Наказ Міністерства енергетики та вугільної промисловості України "Про затвердження Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії" від 06.02.2018 №87.

Під час виконання умов договору про постачання електричної енергії сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричної енергії.

Між сторонами існували договірні відносини з постачання та споживання електричної енергії як різновид товару на підставі письмового оплатного строкового консенсуального договору №4 від 18.01.2021 за переговорною процедурою UA-2020-12-30-004217-c. Після виконання умов договору сторонами надалі укладено договір №4 від 25.05.2021. До умов договорів застосовані особливості Постанови КМУ №272 від 31.03.2021 про укладення договорів на постачання електричної енергії в умовах пандемії COVID-19.

Відносини постачання та споживання енергії між сторонами також врегульовані положеннями ст. 714 параграфу 5 глави 54 ЦК України

Договір про постачання електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Сторони не заперечили чинність договорів, не надали доказів про їх розірвання за угодою сторін, чи визнання недійсними та припинення договорів за рішенням суду. Суд враховує презумпцію правомірності правочину приписи ст. 204 ЦК України.

На момент звернення позивача до суду вказані договори є виконаними. Їх дія припинена внаслідок належного та повного виконання. Розрахунок проведено. Претензій стосовно виконання договорів сторони не заявляють.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із нормами Цивільного кодексу України:

ч.1 ст.526. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

ч.1, 2 ст.614. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї мети доводить особа, яка порушила зобов`язання;

ч.1 ст.634. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до Господарського кодексу України:

ч.1 ст.193. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом;

ч.2 ст.193. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

ч.1,2 ст.235. За порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором;

ч.1 ст.275. За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується;

ч.1 ст.276. Загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін.

Спірні договори №4 від 18.01.2021 та 25.05.2021 не є нікчемними, є оспорюваними правочинами, але умови договору виконані і заборгованості по електроенергії між сторонами немає.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вважає, що в діях відповідача відсутні ознаки зловживання правом чи порушення законодавства про постачання електричної енергії, оскільки спірні договори №4 від 18.01.2021 та 25.05.2021 відповідно та додаткові угоди до них не поставлені під сумнів і судові рішення з цього приводу відсутні.

Згідно з вимогами ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.

Правилами роздрібного ринку електричної енергії (п.8.2.7) передбачено, що спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення, при визначенні розміру суми збитків, належної до оплати, а також при здійсненні платежів - вирішуються у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі, з поданого відповідачем відзиву, дії відповідача при виконанні спірних договорів №4 від 18.01.2021 та від 25.05.2021 не оскаржувались в установленому порядку, у зв`язку з чим договори є правомірними.

Докази перевищення оплати спожитої енергії ґрунтуються лише на висновках посадових осіб Держаудитслужби при проведенні ревізії позивача і можуть бути розцінені судом виключно як думка фахівця.

Суд також зазначає, що позивачем використано неналежний спосіб захисту свого порушеного чи оспорюваного права чи інтересу відповідно до приписів ст.ст.15-16 ЦК України, оскільки чинність договорів постачання електричної енергії №4 від 18.01.2021 та 25.05.2021 не поставлена жодною зі сторін під сумнів, договори припинені належним виконанням.

Враховуючи те, що позивач не довів порушення своїх прав, в задоволенні позову належить відмовити з мотивів необґрунтованості, недоведеності, безпідставності та суперечливої поведінки.

Суд вважає, що позивач намагається порушити принцип сталості суспільних відносин та меж господарського інтересу, та ревізувати вже виконані договори №4 від 18.01.2021 та від 25.05.2021 - що є неприпустимим.

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України):

- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010);

- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).

Відповідно до приписів ст.ст.129-130 ГПК України судові витрати при відмові в позові покладаються на позивача та не стягуються.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Комунального некомерційного підприємства "Черкаська міська інфекційна лікарня", м.Черкаси, вул.Самійла Кішки,210/1,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасиенергозбут", м.Черкаси, вул.Благовісна,166,

про стягнення надмірно сплачених грошових коштів у сумі 95999,20 грн відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.11.2023.

Суддя Г.М.Скиба