ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 910/4742/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Буравльова С.І.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача Бєлкін Л.М.

від відповідача: Михалевич М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2023, повний текст якого складено та підписано 15.06.2023

у справі №910/4742/23 (суддя Котков О.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта»

про стягнення 47 419,69 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» про стягнення 47 419,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є акціонером ПАТ «Укрнафта» та власником іменних цінних паперів вказаного товариства у кількості 1000 шт. 18.05.2021 року загальними зборами акціонерів ПАТ «Укрнафта» прийнято рішення, оформлене протоколом від 18.05.2021 року № 31, про розподіл прибутку товариства за 2018 рік. Відповідно до повідомлення про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за результатами діяльності ПАТ «Укрнафта» у 2018 році розмір дивідендів, що припадає на одну акцію, становить 35,62 грн.; виплата здійснюється у строк з 15.06.2021 року по 17.11.2021 року. Розмір невиплачених позивачу, як акціонеру ПАТ «Укрнафта», дивідендів за 2018 року становить 35 620,00 грн. З огляду на визначений у протоколі № 31 від 18.05.2021 року строк виплати ПАТ «Укрнафта» дивідендів за 2018 рік відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з виплати дивідендів на користь позивача. Крім того, у з зв`язку з невиконанням зобов`язань позивачем нараховано 1370,00 грн. 3% річних та 10 429,69 грн. індексу інфляції.

Доводи та заперечення відповідача

Відповідач з позовом не погодився, посилаючись на те, що уповноважені органи управління ПАТ "Укрнафта" не приймали рішення про виплату дивідендів на 2018 рік частками, при цьому Закон України «Про акціонерні товариства» не містить вимоги про одночасну виплату дивідендів всім акціонерам, як і не містить умов та обмежень в черговості сплати дивідендів через депозитарну систему України, а навпаки встановлює строк виплати дивідендів, що має не перевищувати 6 місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів, на думку відповідача, ПАТ "Укрнафта" жодним чином не порушувало, та не оспорювало права і законні інтереси позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 у справі №910/4742/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на користь ОСОБА_1 грошові кошти: дивіденди за 2018 рік - 35 620,00 грн, 3% річних - 1370,00 грн, індекс інфляції - 10 429,69 грн та судовий збір - 2684,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що з прийняттям товариством рішення про виплату дивідендів та встановленням у такому рішенні строків проведення розрахунків з учасником (акціонером) у товариства виникає обов`язок виплати дивідендів без будь-яких додаткових умов у встановлений у рішенні загальних зборів строк. Тож невиконання відповідачем обов`язку з виплати акціонерам дивідендів за 2018 рік, у визначених рішенням загальних зборів акціонерів від 18.05.2021 року та статтею 30 Закону України «Про акціонерні товариства» строк свідчить про порушення прав акціонерів ПАТ "Укрнафта" на отримання прибутку акціонерного товариства в сумі 35 620,00 грн.

Позовні вимоги про стягнення інфляційних та річних, за результатами перевірки вірності проведеного позивачем розрахунку, визнані судом обґрунтованими.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

А саме апелянт посилається на те, що:

- для відповідача єдино можливим способом виплати дивідендів є їх виплата виключно через депозитарну систему України;

- товариство неодноразово вживало заходів щодо перерахування коштів акціонерам, зокрема, 23.12.2021, 29.12.2021, 11.02.2022 переказувало на рахунок ПАТ «Національний депозитарій України» кошти для виплати дивідендів. Однак розпорядження товариства третьою особою було відхилено, а кошти повернуті;

- саме такі протиправні дії депозитарію обумовили обставини, за яких товариство з об`єктивних причин не змогло забезпечити виплату дивідендів за 2018 рік своїм акціонерам, у тому числі і позивачу.

Доводи та заперечення позивача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач з апеляційною скаргою не погодився, просить залишити оскаржене рішення без змін, посилаючись на те, що:

- невиконання депозитарієм зобов`язань з перерахування належної виплати дивідендів позивачу у відповідності до статті 617 ЦК України не є підставою для відмови у передачі акціонеру сум дивідендів;

- судовим рішення у справі № 910/3376/22 було відмовлено у задоволенні позову товариства до Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" про визнання неналежним виконання депозитарієм умов договору про обслуговування випусків цінних паперів;

- доводи апелянта про відсутність його вини у невиконанні зобов`язань про сплату дивідендів, оскільки невиконання зобов`язань контрагента зобов`язаної сторони не є поважною причиною невиконання зобов`язань самої зобов`язаної особи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4742/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

24.07.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 у справі №910/4742/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників процесу про здійснення розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 28.08.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 28.08.2023.

13.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просив розгляд справи здійснювати із повідомленням та викликом сторін, оскільки спір у цій справі №910/4742/23 виник з корпоративних відносин, що підпадає під обмеження, встановлені п. 3 ч. 4 ст. 247 ГПК України та не підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 клопотання позивача про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (викликом) учасників судового процесу задоволено. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 01.11.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 25.10.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 25.10.2023. Явка учасників справи не визнана обов`язковою.

01.11.2023, ухвалою суду, у зв`язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, розгляд справи відкладено до 08.11.2023.

Явка представників сторін

Представник відповідача в судовому засіданні 08.11.2023 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 08.11.2023 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта", згідно пунктів 1.1., 1.3. Статуту, в редакції, затвердженій рішенням загальних зборів акціонерів від 19.09.2019 року (протокол № 29 від 19.09.2019 року) (надалі-Статут), засноване відповідно до наказу Державного комітету України по нафті і газу від 23.02.1994 року № 57 шляхом перетворення державного підприємства "Виробниче об`єднання "Укрнафта" у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України "Про корпоратизацію підприємств" від 15.06.1993 року № 210/93, з подальшою, згідно рішення загальних зборів акціонерів від 22.03.2011 року, зміною типу і назви Товариства з Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" на Публічне акціонерне товариство "Укрнафта".

Пунктами 3.1. та 3.2. Статуту акціонерами товариства є юридичні та фізичні особи, що набули право власності на акції відповідно до положень цього статуту та вимог чинного законодавства України. Кожною простою акцією товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи право, зокрема, на отримання дивідендів.

Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього товариства. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами власника цінних паперів є виписка з рахунку в цінних паперах, яка видається депозитарною установою на вимогу власника цінних паперів або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах. Виписка з рахунка в цінних паперах не є цінним папером, а її передача від однієї особи до іншої не є вчиненням правочину щодо цінних паперів і не тягне за собою переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами (п.п. 6.1., 6.16. Статуту).

Статутний капітал ПАТ «Укрнафта» становить 13 557 127, 50 грн. і поділений на 54 228 510 шт. простих іменних акцій, номінальною вартістю 0,25 грн.

Відповідно до загальнодоступних джерел, що не заперечується відповідачем, Акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (частка держави у статутному капіталі якого становить 100%) належить 27 114 256 акцій відповідача ПАТ «Укрнафта», тобто 50% плюс 1 акція.

Тобто, відповідач входить до числа господарських товариств, 50 і більше відсотків акцій (часток) яких знаходяться у статутних капіталах господарських товариств, частка держави яких становить 100%.

ОСОБА_1 є акціонером ПАТ «Укрнафта» та власником 1000 простих іменних акцій ПАТ «Укрнафта», що підтверджується випискою про стан рахунків в цінних паперах на 11.06.2021 року (дата та час складання виписки: 16.03.2023 15:36:56).

18.05.2021 року відбулися загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", рішення яких оформлені протоколом № 31. До порядку денного яких, окрім інших, було винесено 17-те питання про розподіл прибутку відповідача за підсумками 2018 рік.

Так, згідно протоколу № 31 від 18.05.2021 року, зокрема, було прийнято рішення: «Затвердити такий розмір та порядок розподілу прибутку Товариства за 2018 рік: на виконання ч. 5 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» направити на виплату дивідендів за простими акціями частину чистого прибутку в сумі 1 931 619 526,20 грн., що складає 30% чистого прибутку Товариства за 2018 рік за даними річної фінансової звітності, підтвердженої аудиторським висновком. Решту чистого прибутку Товариства за 2018 рік в сумі 4 506 581 473,80 грн, що складає 70% чистого прибутку, направити на покриття накопиченого збитку.

Затвердити загальний розмір дивідендів за простими акціями ПАТ «Укрнафта» за результатами 2018 року в сумі 1 931 619 526,20 грн.

Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію, затвердити у розмірі 35,62 грн».

27.05.2021 року відбулось засідання наглядової ради ПАТ «Укрнафта», рішення якої було оформлене протоколом № 9/21 від 27.05.2021 року, згідно з додатком № 1 до якого визначено дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів, особам, які мають право на отримання дивідендів за результатами фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрнафта» у 2018 році.

Так, визначено дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року - 11.06.2021 року.

Розмір нарахованих дивідендів (загальний розмір), що підлягають виплаті відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів Товариства від 18.05.2021 року - 1 931 619 526,20 грн (один мільярд дев`ятсот тридцять один мільйон шістсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот двадцять шість гривень 20 копійок).

Нараховані за результатами 2018 року дивіденди, що припадають на 1 (одну) просту акцію - 35,62 грн.

Строк виплати дивідендів за підсумками 2018 року: дата початку строку виплати дивідендів - 15.06.2021; дата закінчення строку виплати дивідендів - 17.11.2021 року.

Спосіб виплати дивідендів - виплата дивідендів здійснюється через депозитарну систему України.

Порядок виплати дивідендів: виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу відбувається пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) однакові для всіх власників акцій одного типу та класу; - дивіденди виплачуються виключно грошовими коштами; виплата дивідендів здійснюється шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на отримання дивідендів, по мірі надходження коштів на рахунок ПАТ «Укрнафта» у межах встановленого строку виплати дивідендів; витрати, які виникають через необхідність перерахування дивідендів (сплата податків, зборів, тощо), проводяться за рахунок суми нарахованих дивідендів, призначених до виплати відповідній особі, яка має право на їх отримання; для отримання дивідендів кожний акціонер ПАТ «Укрнафта» повинен звернутись до своєї депозитарної установи, де він має рахунок у цінних паперах по акціях ПАТ «Укрнафта» станом на 11.06.2021 та заключити з цією депозитарною установою договір про обслуговування рахунка в цінних паперах (у разі відсутності договору); відповідальність за укладення договорів з депозитарною установою, своєчасність, достовірність та повноту наданих депозитарній установі банківських реквізитів, за вчинення необхідних дій для отримання дивідендів, передбачених відповідним договором та/або внутрішніми документами депозитарної установи, тощо, покладається на акціонера; дивіденди, нараховані на акції AT «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (код 20077720), виплатити в порядку, встановленому Законом України «Про управління об`єктами державної власності».

До переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів за результатами 2018 року, окрім інших акціонерів, що володіють акціями ПАТ «Укрнафта» включений позивач - ОСОБА_1 , кількість простих іменних акцій ПАТ «Укрнафта» - 1000 шт.

Як зазначає позивач, станом на день подання позову граничний строк для виплати дивідендів за 2018 рік (17.11.2021 року) сплинув, але позивач не отримав дивіденди за 2018 рік.

Наведене стало підставою для пред`явлення позивачем позову у даній справі про стягнення з відповідача 47 419,69 грн., з них: дивідендів за 2018 рік - 35 620,00 грн., 3% річних - 1370,00 грн. та індексу інфляції - 10 429,69 грн.

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при ухваленні судового рішення

Відповідно до статті 167 ГК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Пунктом 2 частини першої статті 116 ЦК України передбачено, що учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Згідно з частиною першою статті 152 ЦК України акціонерне товариство - це господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів визначається Законом України «Про акціонерні товариства» (далі - Закон № 514-VI в редакції виникнення спірних правовідносин).

За змістом частин першої, другою статті 20 Закону № 514-VI акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства. Усі акції товариства є іменними. Акції товариств існують виключно в бездокументарній формі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 25 Закону № 514-VI кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на отримання дивідендів.

Порядок виплати дивідендів визначається статтею 30 Закону України "Про акціонерні товариства", згідно якої дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів.

Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Для кожної виплати дивідендів наглядова рада акціонерного товариства встановлює дату складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів, порядок та строк їх виплати. Дата складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за простими акціями, визначається рішенням наглядової ради, передбаченим першим реченням цієї частини, але не раніше ніж через 10 робочих днів після дня прийняття такого рішення наглядовою радою. Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів за привілейованими акціями, складається протягом одного місяця після закінчення звітного року.

Перелік осіб, які мають право на отримання дивідендів, складається в порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Товариство в порядку, встановленому наглядовою радою товариства, повідомляє осіб, які мають право на отримання дивідендів, про дату, розмір, порядок та строк їх виплати. Протягом 10 днів з дня прийняття рішення про виплату дивідендів за простими акціями акціонерне товариство повідомляє про дату, розмір, порядок та строк виплати дивідендів за простими акціями оператора організованого ринку капіталу (операторів організованих ринків капіталу), на якому (яких) акції такого товариства допущені до торгів.

Згідно з абзацами 1 і 2 статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в електронній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах, що відкривається депозитарною установою, а якщо права на відповідні цінні папери обліковуються на рахунку в цінних паперах номінального утримувача - обліковий запис на рахунку в цінних паперах власника цінних паперів в обліковій системі номінального утримувача, клієнта номінального утримувача.

Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Як зазначалося вище, позивач є акціонером Товариства, власником простих іменних акцій Товариства у кількості 1 000 шт. До переліку осіб, що мають право на отримання дивідендів за результатами 2018 року, включені акціонери, що володіють акціями відповідача, зокрема, і ОСОБА_1 у кількості 1 000 шт., номінальною вартістю 35,62 грн. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

За змістом частини третьої статті 30 Закону № 514-VI рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства.

Отже, у разі прийняття загальними зборами товариства рішення про виплату дивідендів у такого товариства виникає обов`язок сплатити акціонеру відповідну суму коштів у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття такого рішення, чи у строк, визначений загальними зборами.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення про розподіл прибутку Товариства за 2018 рік та затвердження розміру дивідендів за простими акціями відповідача за 2018 рік було прийнято загальними зборами Товариства і є підставою виникнення зобов`язання у відповідача щодо виплати дивідендів за 2018 рік.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини спір щодо «права», про яке можна стверджувати - принаймні на підставах, котрі можна довести, - що воно визнається в національному праві, а також є реальним і важливим. Спір може стосуватись як фактичного існування права, так і обсягів та способу його реалізації. Зрештою, результат провадження повинен безпосередньо впливати на можливість реалізації права, про яке йдеться у справі. Крім того, чи буде право розглядатись як право цивільного характеру в світлі відповідних положень Конвенції має визначатися не тільки за юридичною галузевою кваліфікацією, а й за його матеріально-правовим змістом та наслідками реалізації цього права у межах національної правової системи («Кьоніг проти Німеччини», рішення від 28.06.1978).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» від 23.10.1991, «Федоренко проти України» від 01.06.2006 зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конценції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування щодо ефективного здійснення свого «права власності».

Статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна інстанція вважає за необхідне наголосити на тому, що сплата акціонеру дивідендів, щодо виплати яких було прийнято рішення загальними зборами товариства, надає акціонеру, на користь якого таке рішення прийняте, "законне очікування", що йому будуть такі дивіденди виплачені. Невиплата товариством таких дивідендів акціонеру прирівнюється до порушення права останнього на мирне володіння майном (рішення ЄСПЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (п. 74), "Пономарьов проти України" (п. 43), "Агрокомплекс проти України" (п. 166).

Беручи до уваги те, що у визначений в протоколі загальних зборів акціонерів кінцевий строк виплати дивідендів (17.11.2021) товариство таку виплату своєму акціонеру ОСОБА_1 не здійснило, чим порушило свої зобов`язання і права цього акціонера з кількістю акцій 1 000 штук, на мирне володіння майном, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача 35 620,00 грн заборгованості з виплати дивідендів за 2018 рік, виходячи із розрахунку 1 000 шт. акцій позивача х 35,62 грн номінальної вартості згідно рішення.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Позивач, вказуючи на прострочення виконання відповідачем зобов`язань з виплати дивідендів, на їх суму в порядку ст. 625 ЦК України нарахував інфляційні втрати в сумі 10 429,69 грн та 3% річних у сумі 1370,00 грн за період з 18.11.2021 до 01.03.2023.

Суд першої інстанції, здійснивши перевірку правильності проведеного позивачем розрахунку цих позовних вимог, встановив, що він є арифметично вірним, а тому задовольнив означені позовні вимоги в заявленому розмірі з чим погоджується і апеляційна інстанція.

Колегія суддів за результатами перегляду справи в апеляційному порядку не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в цій частині.

Щодо доводів відповідача про відсутність його вини у порушенні зобов`язання

Відповідач як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи в апеляційному порядку заперечуючи проти задоволення позову, з посиланням на приписи частини першої статті 614 ЦК України зазначав про відсутність його вини, оскільки депозитарій неправомірно відхиляв його розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами та повернув на рахунки Товариства суму коштів, що призначались на виплату дивідендів, зокрема, позивачу.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про акціонерні товариства» виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу має відбуватися пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови виплати дивідендів (зокрема щодо строків, способу та суми дивідендів) мають бути однакові для всіх власників акцій одного типу та класу.

Акціонерні товариства, інші, ніж зазначені в абзаці першому цієї частини, у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, здійснюють виплату дивідендів через депозитарну систему України або безпосередньо акціонерам. Спосіб виплати дивідендів визначається відповідним рішенням загальних зборів акціонерів (абзац 2 частини 5 статті 30 названого Закону).

Послідовність дій акціонерного товариства, професійних учасників депозитарної системи України, депозитаріїв-кореспондентів, номінальних утримувачів з виплати акціонерним товариством дивідендів, порядок та строки перерахування дивідендів особам, які мають право на отримання дивідендів, визначає "Порядок виплати акціонерним товариством дивідендів", затверджений рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 12.04.2016 № 391 (далі - Порядок).

Згідно з абзацами 3-5 п. 1 ч. 2 глави 1 розділу ІІІ Порядку для виплати дивідендів товариство перераховує на грошовий рахунок Депозитарію в Національному банку України суму дивідендів у повному обсязі або частками, якщо це передбачено рішенням загальних зборів або наглядової ради товариства. У випадку перерахування Депозитарію дивідендів частками товариство зазначає про це у розпорядженні про виплату дивідендів, яке надається Депозитарію. У разі отримання Депозитарієм розпорядження товариства про виплату дивідендів, яке містить інформацію про таку виплату частками, та перерахування коштів для виплати не всім особам, які мають право на отримання дивідендів, без збереження пропорційності щодо кількості належних таким особам прав на акції відповідного випуску, Депозитарій відмовляє у взятті до виконання такого розпорядження.

Судовими рішенням у справі № 910/3376/22 встановлено, що 15.11.2013 між Депозитарієм та Товариством укладено договір про обслуговування випуску цінних паперів № ОВ-1962, шляхом направлення заяви від 08.11.2013 № юр-2131 про приєднання позивача до запропонованих відповідачем умов договору.

Предметом зазначеного правочину є надання Депозитарієм послуг з організації перерахування Товариством дивідендів акціонерам, що підлягають виплаті в результаті розподілу прибутку позивача.

08.11.2021 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до вказаного правочину (щодо надання послуг з виплати доходів/сум погашення цінних паперів грошовими коштами) № ВД/ОВ-196 шляхом направлення заяви від 05.11.2021 № 01/01/07/871 про приєднання позивача до запропонованих відповідачем умов договору.

Відповідно до п. 1.1. договору позивач доручає, а відповідач надає Товариству послуги щодо виплати доходів/сум погашення цінних паперів грошовими коштами (далі - суми погашення) за випущеними ним цінними паперами, які обслуговуються у Депозитарія, (далі - Послуги).

За умовами пункту 2.1.1. вказаної угоди відповідач зобов`язався приймати від позивача розпорядження про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами (далі - розпорядження) та інші документи, які відповідно до Правил Депозитарію, Регламенту провадження депозитарної діяльності Депозитарію (далі - Регламент) необхідні для надання послуг, обумовлених цією додатковою угодою.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.1.2. додаткової угоди відповідач зобов`язався, за умови надання Товариством Депозитарію всіх документів, які відповідно до Правил та Регламенту необхідні для виплати доходів/сум погашення за цінними паперами, здійснювати перерахування грошових коштів у вигляді доходів/сум погашення за цінними паперами позивача, що надійшли від нього на рахунок відповідача, визначений згідно з пунктом 2.3.2. цієї угоди, на відповідні грошові рахунки депозитарних установ, що мають діючу ліцензію на здійснення депозитарної діяльності та/або депозитаріїв-кореспондентів з одночасним наданням таким депозитарним установам та/або депозитаріям-кореспондентам розпорядження щодо виплати доходів/сум погашення отримувачам відповідних доходів/сум погашення.

Абзацом 3 п. 2.1.2. додаткової угоди встановлено, що у разі отримання відповідачем розпорядження позивача, яке містить інформацію про виплату дивідендів частками, та перерахування Товариством Депозитарію для виплати не всім особам, які мають право на отримання дивідендів, без збереження пропорційності щодо кількості належних таким особам прав на акції відповідного виписку, то відповідач відмовляє у взятті до виконання такого розпорядження позивача.

Згідно з пунктом 2.2.4. додаткового договору Депозитарій має право відмовити Товариству в наданні послуг, обумовлених цією додатковою угодою, в тому числі у виконанні розпорядження, з підстав, обумовлених чинним законодавством України та/або цією додатковою угодою, та/або правилами, та/або регламентом, та/або договором.

Аналогічна норма міститься в пункті 2.2.3.5. пункту 2.2.3. договору.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.3.1. вказаного правочину у випадку перерахування дивідендів частками, позивач зобов`язаний зазначити про це у розпорядженні, яке надається відповідачу.

Судами у вищенаведеній справі було встановлено, що Рішеннями наглядової ради Товариства, оформленими протоколом від 27.05.2021 № 9/21, вирішено, що датою складення переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за підсумками 2018 року, є 11.06.2021. Виплата дивідендів здійснюється через депозитарну систему України з 15.06.2021 по 17.11.2021. Виплата дивідендів власникам акцій одного типу та класу відбувається пропорційно до кількості належних їм цінних паперів, а умови їх виплати однакові для всіх власників акцій одного типу та класу, зокрема, умови щодо строків, способу та суми. Виплата дивідендів здійснюється виключно грошовими коштами, шляхом виплати всієї суми дивідендів у повному обсязі або кількома частками пропорційно всім особам, які мають право на їх отримання, по мірі надходження коштів на рахунок позивача в межах встановленого строку виплати дивідендів.

Так, розпорядженням від 22.12.2021 №01/01/13/05/02-02-213, яке відхилено відповідачем 23.12.2021 та 29.12.2021, та розпорядженням від 11.02.2022 №01/01/13/05/02-02-262 позивач наказав відповідачу здійснити виплату доходів за результатами діяльності у 2018 році в повному обсязі та перерахувати дані дивіденди на відповідні рахунки депозитарних установ/депозитаріїв-кореспондентів для наступної виплати (перерахування) власникам цінних паперів.

Згідно із розпорядженням від 22.12.2021 №01/01/13/05/02-02-213 мало б бути перераховано дивіденди на загальну суму 30 072 756,24 грн, а за розпорядженням від 11.02.2022 № 01/01/13/05/02-02-262 - 12 408 534,48 грн.

Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" відмовив у взятті до виконання вищезазначених розпоряджень позивача, що підтверджується листами-відмовами від 23.12.2021 № 0247ECCB-F48C-4EE1-93DF-08D9C60869A3, від 29.12.2021 № E3477E37-AF81-4AEB-52D9-08D9CA8C0C3E та від 11.02.2021 № D8A73EBD-AD53-4437-A12B-08D9ED28DF2E через те, що розпорядження надано на виплату дивідендів частинами, без збереження пропорційності щодо кількості належних особам прав на акції відповідного випуску та сума коштів для виплати перерахована не для всіх осіб, які мають право на отримання дивідендів.

За результатом розгляду спору про визнання неналежним виконання договору у справі № 910/3376/22 судами встановлено, що у відповідності до розрахунку нарахування дивідендів за розпорядженням від 22.12.2021 № 01/01/13/05/02-02-213 чистий прибуток у розмірі 30 072 756,24 грн за цим документом був спрямований на виплату лише 229 акціонеру через 4 депозитарні установи, а за розпорядженням від 11.02.2022 №01/01/13/05/02-02-26 чистий прибуток в розмірі 12 408 534,48 грн був спрямований на виплату 321 акціонеру через 5 депозитарних установ. Отже, згідно цих розпоряджень позивач намагався виплатити дивіденди в повному обсязі 550 акціонерам.

У той же час, зі змісту рішення Загальних зборів товариства, оформленого протоколом від 18.05.2021 № 31, вбачається, що статутний капітал становить 13 557 127,50 грн та поділяється на 54 228 510 штук простих іменних акцій, кількість привілейованих акцій - 0. Загальна чисельність акціонерів, яким позивач мав сплатити дивіденди за 2018 року рік, становила 13 182 особи.

За таких обставин, судами констатовано, що розпорядження Товариства не відповідають приписам статті 30 Закону, Порядку та договору, оскільки ці розпорядження були направлені на виплату дивідендів у повному обсязі лише частині акціонерів позивача. А тому суди дійшли висновку про те, що відмови Депозитарія у взятті до виконання спірних розпоряджень Товариства були обґрунтованими та відповідали приписам Закону, Порядку та договору, у зв`язку з чим вимога про визнання неналежним виконання Депозитарієм умов договору в частині невиконання вказаних розпоряджень Товариства про виплату доходів/сум погашення за цінними паперами є необґрунтованою.

Беручи до уваги те, що судовим рішенням у справі № 910/3376/22 встановлено факт надання Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» розпоряджень на виплату дивідендів за 2018 рік з порушенням норм чинного законодавства та умов договору про надання послуг з виплати доходів/сум погашення цінних паперів грошовими коштами, що має преюдиційне значення у даній справі, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не було вжито усіх залежних від нього заходів з належного виконання зобов`язання про виплату дивідендів. Відтак відсутність вини у його порушенні Товариством не доведено.

Доводи апеляційної скарги про невірне з`ясування судом фактичних обставин справи та незастосування норм матеріального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами апеляційного перегляду справи колегія суддів встановила, що оскаржене рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, при повному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, підстави для його зміни чи скасування в розумінні приписів статті 277 ГПК України відсутні. Натомість викладені в апеляційні скарзі доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Судові витрати

Згідно вимог статті 129 ГПК України, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 у справі №910/4742/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, - 28.11.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді С.І. Буравльов

О.О. Євсіков