ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3983/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСК-СЕРВІС", м.Харків
до Приватного підприємства "Будівельна компанія "Промтекс", м.Харків
про стягнення коштів 275 736,01 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСК-СЕРВІС" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Будівельна компанія "Промтекс" про стягнення суми основного боргу 234 000,00 грн., три процентів річних 2 346,41 грн., інфляційних втрат 1 629,05 грн. та пені 37 760,55 грн.

Позов обгрунтований тим, що за Договором про надання послуг спецтехніки №02/11 від 02.11.2022 року відповідачу протягом січня-квітня 2023 року за актами здачі-прийняття робіт були надані послуги на загальну суму 1299600,00 грн., які так і не були оплачені у повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

25.10.2023 до Господарського суду Харківської області надійшов зустрічний позов (вх.№29162) Приватного підприємства "Будівельна компанія "Промтекс" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСК-СЕРВІС" суми збитків у розмірі 135 200 грн.

Ухвалою суду від 26.10.2023 повернуто Приватному підприємству "Будівельна компанія "Промтекс" зустрічний позов (вх.№29162 від 25.10.2023).

25.10.2023 до суду відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх.№29161), в якому у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що строк для здійснення повної оплати наданих послуг у відповідача не настав, оскільки позивачем не надано доказів виставлення відповідачу відповідних рахунків на оплату, проте як , на думку відповідача, за умовами п.2.3 Договору оплата має бути здійсненена протягом 3-х днів від дати рахунка-фактури, а не акту здачі-приймання.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від учасників справи не надходило.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСК-СЕРВІС" (виконавець, позивач) та Приватним підприємством "Будівельна компанія "Промтекс" (замовник, відповідач) укладено договір №02/11 про надання послуг спецтехніки (надалі - договір) відповідно до умов якого виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, надавати послуги спецтехніки, що зазначена в додатках, які є невід`ємною частиною цього договору, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати вартість фактично наданих послуг на умовах цього Договору.

Пунктом 2.3. Договору сторонами погоджено, що оплата наданих послуг здійснюється по факту їх надання протягом 3-х днів від дати рахунка-фактури. Сторони можуть домовитися (у тому числі усно) про часткову попередню оплату послуг. В такому випадку залишок оплати здійснюється протягом 3-х днів з дати підписання акту здачі-приймання робіт (надання послуг).

При завершенні надання послуг Виконавець надає Замовнику акти приймання-передачі послуг (з переліком наданих послуг) для підписання. (п.3.2 Договору).

Договір діє з дати його підписання та до 31.12.2023 року. (п.6.1 Договору).

Як підтверджено наданими позивачем у матеріали справи копіями Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000015 від 16.01.2023 на суму 124 800,00 грн, №ОУ-0000031 від 26.01.2023 на суму 157 200,00 грн., №ОУ-0000032 від 26.01.2023 на суму 14 400,00 грн., №ОУ-0000056 від 15.02.2023 на суму 256 800,00 грн., №ОУ-0000059 від 16.01.2023 на суму 183 600,00 грн., №ОУ-0000066 від 15.03.2023 на суму 192 000,00 грн., №ОУ-0000078 від 28.04.2023 на суму 370 800,00 грн. позивач на виконання умов договору про надання послуг спецтехніки №02/11 від 02.11.2022 року надав відповідачу, а останній прийняв послуги на загальну суму 1299600,00 грн.

Як стверджує позивач, відповідач за надані послуги у повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість за Договором про надання послуг спецтехніки №02/11 від 02.11.2022 року у розмірі 234 000,00 грн.

На підставі ст.625 ЦК України, позивач нарахував 3% річні у сумі 2 346,41 грн., інфляційні втрати у сумі 1 629,05 грн. та у відповідності до п.5.3 Договору пеню 37 760,55 грн. за період з 01.05.2023 по 31.08.2023.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивача з позовом до суду та є предметом спору у цій справі.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч.1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Предметом договору про надання послуг є процес надання послуг, що не передбачає досягнення матеріалізованого результату, але не виключає можливість його наявності.

Послуга тісно пов`язана з особою виконавця та процесом вчинення ним певних дій (здійснення діяльності) й навіть невіддільна від них, але все ж таки не збігається з такими діями (діяльністю) й існує як окреме явище - певне нематеріальне благо, що споживається в процесі вчинення відповідних дій (здійснення діяльності) виконавцем.

Згідно підписаних сторонами Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000015 від 16.01.2023 , №ОУ-0000031 від 26.01.2023 , №ОУ-0000032 від 26.01.2023, №ОУ-0000056 від 15.02.2023 , №ОУ-0000059 від 16.01.2023 , №ОУ-0000066 від 15.03.2023 , №ОУ-0000078 від 28.04.2023 загальна сума наданих позивачем послуг спецтехнікою становить 1 299 600,00 грн.

Доказів виставлення відповідних рахунків на оплату наданих послуг матеріали справи не містять.

Разом із цим, суд зазначає, що вищевказані акти містять реквізити сторін, обсяг та вартість наданих послуг за Договором про надання послуг спецтехніки №02/11 від 02.11.2022 року.

Акти здачі-прийняття робіт підписані відповідачем без зауважень та заперечень щодо обсягу та суми наданих послуг.

Підписання відповідачем актів здачі-прийняття робіт, які за умовами договору та у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є первинними документами та фіксують факт здійснення господарської операції, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Суд приходить до висновку, що в цьому випадку, відсутність рахунків на оплату не створює перешкоди для належного виконання відповідачем своїх зообов`язань по оплаті послуг з моменту їх прийняття (підписання актів здачі-прийняття робіт), що також підтверджується діями самого відповідача, а саме проведення останнім часткової оплати заборгованості на загальну суму 1 065 600,00 грн. за платіжними інструкціями: №440 від 17.01.2023 року на суму 139200,00 грн., №469 від 26.01.2023 на суму 93 000,00 грн., №525 від 16.02.2023 на суму 200 400,00 грн., №526 від 16.02.2023 на суму 64 200,00 грн., №591 від 17.03.2023 на суму 100 000,00 грн., №603 від 24.03.2023 на суму 100 000,00 грн., №627 від 11.04.2023 на суму 100 000,00 грн., №648 від 24.04.2023 на суму 92 000,00 грн., №661 від 04.05.2023 на суму 176 800,00 грн.

З огляду на вказане, суд відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності обов`язку у нього для здійснення оплати вартості послуг до моменту передання позивачем відповідачу рахунків-фактур на оплату.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, оплату наданих позивачем послуг у повному обсязі не здійснив, у зв`язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем, становить 234 000,00 грн.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому суд зазначає, що обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Невиконане зобов`язання за договором у сумі 234 000,00 грн підтверджується матеріалами справи, доказів у спростування заборгованості по договору з оплати за надані послуги у сумі 234 000,00 грн відповідачем не надано.

Ураховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 234 000,00 грн.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення 3% річних 2 346,41 грн., інфляційних втрат 1 629,05 грн. та пені 37 760,55 грн. нарахованих за період з 01.05.2023 по 31.08.2023.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

У пункті 5.3 Договору встановлено, що у разі недотримання строків розрахунків Замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем 3% річних інфляційних втрат та пені, суд встановив, що вказані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, умовам договору, нараховані арифметично вірно, з урахуванням чого, позовні вимоги про стягнення 2 346,41 грн. 3% річних, 1 629,05 грн. інфляційних втрат та 37 760,55 грн. пені суд визнав обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи висновки суду 4136,04 грн. на відповідача.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Будівельна ФІРМА "ПРОМТЕКС " (юридична адреса: 61166, м.Харків, вул. Бакуліна, 11, кімн. 5.42; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСК-СЕРВІС" (юридична адреса: 61001, м.Харків, вул. Плеханівська, 18, оф. 503; ) основний борг 234 000 грн. 00 коп., 3% річних 2 346 грн. 41 коп., інфляційні втрати 1 629 грн. 05 коп., пеню 37 760 грн. 55 коп. та витрати по сплаті судового збору 4 136 грн. 04 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно дост. 256 Господарського процесуального кодексу Українина рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "30" листопада 2023 р.

Суддя С.Ч. Жельне