ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2023 р. Справа№ 910/2746/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Ніконенко Є.С.

за участю представників сторін

від позивача: Таран А.С. (в залі суду);

від відповідачів: 1. Піроцька К.В. (в залі суду);

Ренсевич О.П. (в залі суду);

2. Колмаков О.В. (в залі суду);

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023, повний текст рішення складено 09.08.2023

у справі № 910/2746/23 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

про стягнення 13 600,00 та зобов`язання вчинити певні дії,-

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення 13 600,00 та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що перший відповідач відчуживши другому відповідачу 17% своєї частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" номінальною вартістю 13 600,00 грн, порушив переважне право ОСОБА_1 , як учасника вказаного товариства на купівлю даної частки. Оскільки, першим відповідачем не було письмово повідомлено позивача про свій намір продати частку, розмір частки, що відчужується та інші умови такого продажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення 13 600,00 та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження у справі; задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, судом першої інстанції не взято до уваги доводів позивача про те, що ОСОБА_1 , як директор ТОВ "БІ ТІ СІ" не мав права подавати документи для проведення реєстраційних дій за правочином між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" та проігноровано доводи позивача щодо необхідності застосування до спірних відносин положення абзацу 8 п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Також на думку скаржника, судом не було встановлено, що ТОВ "БІ ТІ СІ" або ОСОБА_1 були належним чином уповноваженими представниками відповідачів на подання документів для проведення державної реєстрації факту набуття ОСОБА_3 частини частки у розмірі 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ", отже, директор ОСОБА_1 не міг бути заявником по реєстраційній дії, вчиненої нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіною О.С., та зареєстрованою 28.10.2022 за № 013046933, оскільки ТОВ "БІ ТІ СІ" не було ані покупцем, ані продавцем частин часток у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ", ані їх уповноваженою особою.

Скаржник вважає, що реєстраційна дія вчинена приватним нотаріусом Саприкіною О.С. всупереч вимог ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", а заява ТОВ "БІ ТІ СІ" в особі директора ОСОБА_1 на проведення реєстраційних дій 27.10.2022 не відповідає вимогам Закону та не може бути належним доказом його згоди на відчуження частини частки першим відповідачем на користь другого відповідача та відмови від здійснення свого переважного права на купівлю частини частки. Подання належним, відповідно до Закону, заявником належних для державної реєстрації документів це виключно волевиявлення заявника на офіційне визнання державою фактів, викладених у поданих документах.

Скаржник зазначає про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи щодо відсутності ознайомлення ОСОБА_1 з умовами договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" № 2/10/2021 від 27.10.2022, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також скаржник зазначає про те, що відчуження третім особам частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" учасником Товариства допускається лише за умови дотримання переважного права інших учасників Товариства на придбання відчужуваної частки (частини частки). Судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача про те, що його не було ознайомлено з проектом договору купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ", який укладався між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідачами не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/2746/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Коротун О.М., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 в засіданні 03.10.2023.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з протоколом передачі судової справи між суддями від 02.10.2023, для розгляду справи № 910/2746/23 визначено колегію суддів у складі: Гаврилюк О.М. - головуючий суддя, судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 прийнято справу № 910/2746/23 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Майданевич А.Г.

На підставі ст. 202, 216 ГПК України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 відкладено розгляд справи № 910/2746/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 на 26.10.2023.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, зміну складу колегії суддів, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/2746/23 розглядалась протягом розумного строку.

Явка учасників справи та позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 26.10.2023 підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

Представники першого та другого відповідачів у судовому засіданні 26.10.2023 заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, станом на дату звернення з позовом до суду (22.02.2023) ОСОБА_1 (позивач) є одним із учасників ТОВ "БІ ТІ СІ".

Відповідно до Статуту ТОВ "БІ ТІ СІ", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "БІ ТІ СІ" (протокол № 24/02/2021 від 24.02.2021), та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 27.10.2022 учасниками ТОВ "БІ ТІ СІ" були ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі товариства 50% та ОСОБА_2 - з часткою 50%.

27.10.2022 між ОСОБА_2 (перший відповідач) та ОСОБА_3 (другий відповідач) був укладений договір купівлі-продажу частини частки статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ" № 02/10/2022 від 27.10.2022.

Предметом вказаного договору (розділ 1) є те, що продавець передав у власність (продав) частину частки статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ" номінальною вартістю 13 600,00 грн, що складає 17% статутного капіталу товариства з усіма правами та обов`язками, що належать учаснику товариства відповідно до Статуту та законодавства України, а покупець прийняв у власність (купив) вищевказану частину частки статутного капіталу товариства та сплатив продавцеві вказану у розділі 3 грошову суму (п. 1.1).

Під часткою у статутному капіталі, відповідно до п. 1.1 даного договору розуміються права на управління товариством, на отримання відповідної частки прибутку товариства, на отримання частки у разі його ліквідації відповідно до чинного законодавства України, а також інші права учасника, передбачені законодавством та установчими документами товариства (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору покупець вважається повноправним учасником товариства з моменту державної реєстрації відповідних змін до установчих документів товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання його сторонами.

27.10.2022 між першим та другим відповідачами складено акт № 2 приймання-передачі частини статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ" номінальною вартістю 13 600,00 грн, що також був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіною О. С.

Також, 27.10.2022 ОСОБА_1 , як продавцем, на підставі договору купівлі-продажу частини частки статутного капіталу № 01/10/2022, укладеного з ОСОБА_3 , як покупцем, останньому продано частину частки статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ" номінальною вартістю 12 800,00 грн, що складає 16% статутного капіталу товариства.

Вказаним договором передбачено (п. 2.1), що покупець вважається повноправним учасником товариства з моменту державної реєстрації відповідних змін до установчих документів товариства в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань станом на 28.10.2022 учасниками ТОВ "БІ ТІ СІ" вказані: ОСОБА_1 з часткою 34%, ОСОБА_2 , з часткою 33% та ОСОБА_3 з часткою 33%.

Звертаючись даним позовом, ОСОБА_1 вказує, що внаслідок продажу ОСОБА_2 своєї частини частки ОСОБА_3 у розмірі 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ", номінальною вартістю 13 600,00 грн, переважне право позивача на придбання цієї частки було порушено, оскільки ОСОБА_2 письмово не повідомив позивача, як учасника товариства, про свій намір продати частину своєї частки, ціну такого продажу, розмір частки, що відчужується, а також інші умови такого продажу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

За приписами ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією. отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Одними із корпоративних прав учасників товариства є право на участь в управлінні товариством, переважне право па придбання частки іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Правовий стан товариств з обмеженою відповідальністю, порядок створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників регулюється положеннями Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Так, відповідно до ст. 21 цього Закону учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Учасник товариства має право відчужувати свою частку (частину частки) у статутному капіталі лише в тій частині, в якій вона є оплаченою.

За змістом ч. 1 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, яка продається третій особі.

Переважне право - це право (правомочність), яка забезпечує першочерговість перед іншими (третіми) особами на вчинення певної юридичної дії. Метою застосування інституту переважного права у корпоративних правовідносинах є збереження складу учасників товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства.

Якщо учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, отримав від іншого учасника письмову заяву про намір скористатися своїм переважним правом, такі учасники зобов`язані протягом одного місяця укласти договір купівлі-продажу пропонованої до продажу частки (частини частки). У разі ухилення продавця від укладення договору купівлі-продажу покупець має право звернутися до суду із позовом про визнання договору купівлі-продаж) частки (її частини) укладеним на запропонованих продавцем умовах. У разі ухилення покупця від укладення договору купівлі-продажу продавець мас право реалізувати свою частку третій особі на раніше повідомлених учасникам товариства умовах (ч. 4 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік.

Статутом товариства може встановлюватися інший порядок реалізації переважного права учасників товариства, розподілу відчужуваної частки (частини частки) між іншими учасниками товариства, відмови від реалізації переважного права учасників товариства.

Відповідно до п. 11.13 Статуту ТОВ "БІ ТІ СІ", затвердженого загальними зборами учасників ТОВ "БІ ТІ СІ" (протокол № 24/02/2021 від 24.02.2021), (далі - Статут) вступ нових учасників до товариства можливий внаслідок набуття права власності на частку особою в статутному капіталі товариства.

Згідно з п. 11.12 вказаного Статуту спори, що виникають у зв`язку з виходом/включенням учасника із товариства, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати вирішуються в судовому порядку.

У постанові від 01.06.2021 у справі № 910/2388/20 Великою Палатою Верховного Суду було зазначено, що продаж учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки з порушенням переважного права іншого учасника (учасників) товариства не зумовлює недійсність відповідного правочину. Наслідком такого порушення є право учасника (учасників) вимагати в судовому порядку переведення на нього (на них) прав та обов`язків покупця частки на підставі частини п`ятої статті 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Так, відповідно до статті 8 Статуту ТОВ "БІ ТІ СІ" вищим органом товариства є загальні збори учасників, до компетенції яких відноситься перерозподіл часток між учасниками товариства у передбачених законодавством випадках; прийняття рішення про придбання товариством частки (частини) учасника (п. 8.1, 8.4).

Відповідно до п. 8.6.1 Статуту загальні збори учасників збираються на вимогу виконавчого органу товариства або на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10-ма або більше відсотками статутного капіталу товариства, а також і інших випадках передбачених законодавством України.

Про проведення загальних зборів учасників учасники інформуються шляхом направлення їм письмового повідомлення на адресу зареєстрованого місця проживання із зазначенням часу, місця проведення загальних зборів учасників та порядку денного (п. 8.6.2).

Згідно з п. 8.7.2 Статуту учасники товариства беруть участь у загальних зборах учасників особисто або через своїх представників.

Рішення вважається прийнятим якщо за нього проголосували усі учасники товариства. Датою прийняття рішення вважається останній день строку, протягом якого учасники мали надіслати свої відповіді (п. 8.7.13 Статуту).

Так, у матеріалах справи наявна копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ "БІ ТІ СІ" № 23/09/2022 від 23.09.2022, що була надана першими відповідачем.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що на загальних зборах 23.09.2022 були присутні 100% учасників товариства, а саме: ОСОБА_1 , що володів на момент проведення зборів часткою у статутному капіталі товариства - 50% та ОСОБА_2 , що також володів на момент проведення зборів часткою у статутному капіталі товариства - 50%, та на розгляд загальних зборів 23.09.2022 були поставлені наступні питання, зокрема:

- про погодження та надання згоди на продаж частини частки у розмірі 16% статутного капіталу товариства учасником ОСОБА_1 на користь третьої особи за номінальною вартістю;

- про погодження та надання згоди на продаж частини частки у розмірі 17% статутного капіталу товариства учасником ОСОБА_2 на користь третьої особи за номінальною вартістю;

- про перерозподіл часток: частка статутного капіталу в розмірі 34% залишається у власності ОСОБА_1 , частка статутного капіталу в розмірі 33% залишається у власності ОСОБА_2 ; частка статутного капіталу в розмірі 33% буде передана у власність третьої особи.

З усіх питань порядку денного проголосовано "за" одностайно. Рішення прийнято.

Даний протокол було підписано головою загальних зборів учасників товариства: ОСОБА_1 та учасником - ОСОБА_2 .

Однак, оригіналу даного протоколу не було надано, у зв`язку з його відсутністю у відповідачів та наявністю у ТОВ "БІ ТІ СІ", як зазначив перший відповідач.

Натомість, ТОВ "БІ ТІ СІ" не надало цього протоколу суду на виконання ухвали від 04.04.2023 про витребування його у товариства, проте пояснило, що 23.09.2022 загальні збори учасників ТОВ "БІ ТІ СІ" не проводились, та директором товариства ( ОСОБА_1 ) не вчинялись жодні дії, визначені Статутом ТОВ "БІ ТІ СІ" щодо скликання загальних зборів учасників товариства на 23.09.2022, зокрема, директором не приймалось рішення про проведення загальних зборів 23.09.2022, не надсилались повідомлення учасникам про проведення таких зборів.

Враховуючи викладене, та те, що першим відповідачем надано копію протоколу загальних зборів учасників ТОВ "БІ ТІ СІ" № 23/09/2022 від 23.09.2022, надання оригіналу цього протоколу відповідачі зазначили як неможливе, а копію означеного протоколу позивач ставить під сумнів, тим більше, що директор ТОВ "БІ ТІ СІ" наголошував, що ніяких загальних зборів учасників товариства 23.09.2022 не проводилось та директором не вчинялись будь-яких дій для їх проведення, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття копії протоколу № 23/09/2022 від 23.09.2022, як належного, допустимого та достовірного доказу у порядку ст. 76, 77, 78 ГПК України.

Порушення порядку повідомлення учасника про намір продати частку не завжди означає порушення його переважного права на придбання частки. При вирішенні спору про переведення на учасника прав та обов`язків покупця частки суд має не лише встановити факт належного повідомлення учасника про намір продати частку, а й перевірити наявність відмови учасника від реалізації переважного права, якщо про цей факт стверджує інша сторона спору і надає відповідні докази.

Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.03.2023 у справі № 915/1172/20.

Така відмова свідчить, що учасник не бажає користуватись своїм переважним правом. Відповідне волевиявлення може бути зроблене і після укладення договору купівлі-продажу частки. Тобто, є певним схваленням учасником правочину з відчуження частки третій особі вже після його укладення. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постановах від 31.03.2021 у справі № 923/875/19, від 24.11.2021 у справі № 904/5874/19.

Звертаючись з даним позовом ОСОБА_1 стверджує про неналежне повідомлення його, як учасника товариства, про продаж ОСОБА_2 своєї частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" ОСОБА_3 , про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу, чим порушено корпоративні права та інтерес позивача, зокрема переважне право на придбання частки (частини частки) ОСОБА_2 у розмірі 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ".

Однак, як вбачається із матеріалів справи, 27.10.2020, тобто у день укладення між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договору купівлі-продажу частини частки статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ" від 27.10.2022, та підписання сторонами акту № 2 від 27.10.2020 приймання-передачі частини частки у розмірі 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ", нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіною О. С., та зареєстрованого в реєстрі за № 1078, 1079, ОСОБА_1 , як директор ТОВ "БІ ТІ СІ", на підставі вказаного акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства подав вказаному нотаріусу документи для державної реєстрації змін до відомостей про ТОВ "БІ ТІ СІ" в частині складу учасників товариства, а саме:

- заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підписану особисто ОСОБА_1 ;

- документ про сплату адміністративного збору;

- акти приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Крім того, 28.10.2022 ОСОБА_1 , як директором ТОВ "БІ ТІ СІ", засвідчено та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Саприкіній О.С. документи для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу щодо бенефіціарних власників, а саме:

- схематичне зображення структури власності ТОВ "БІ ТІ СІ", станом на 27.10.2023, у якому була відображена структура з урахуванням перерозподілу часток (згідно з відчуженням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 частини своїх часток у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" - 17% та 16% (відповідно) та набуття цих часток ОСОБА_3 у загальному розмірі 33% (17% + 16%);

- заяву щодо державної реєстрації юридичної особи для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу (ТОВ "БІ ТІ СІ") від 28.10.2022, підписану особисто ОСОБА_1 .

Зазначені обставини щодо підписання відповідних заяв та подачі зазначених документів для вчинення державним реєстратором реєстраційних дій ОСОБА_1 підтверджені позивачем особисто, під час розгляду справи у господарському суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи:

1) заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі;

2) документ про сплату адміністративного збору;

3) один із таких відповідних документів:

а) рішення загальних зборів учасників (рішення єдиного учасника) товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників;

б) рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю про виключення учасника з товариства;

в) заява про вступ до товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

г) заява про вихід з товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві;

е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю;

є) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства;

ж) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент;

з) нотаріально засвідчена копія документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, - для фізичної особи - нерезидента та, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для фізичної особи - резидента.

Справжність підписів на документі, визначеному підпунктом "ґ" цієї частини, засвідчується нотаріально з обов`язковим використанням спеціальних бланків нотаріальних документів.

Таким чином, враховуючи встановлений факт подачі позивачем державному реєстратору документів (у тому числі нотаріально посвідченого акту № 2 від 27.10.2022 приймання-передачі частини частки у розмірі 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ") для державної реєстрації змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ", колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду про те, що позивач був не тільки проінформований про відчуження ОСОБА_2 своєї частини частки у статутному капіталі товариства ОСОБА_3 , був обізнаним про ціну та розмір частки, що відчужується, та інші умови такого продажу, а і не заперечив проти такого відчуження, не виявив своїх намірів щодо реалізації свого переважного права на придбання цієї частини частки. Крім того, своїм зверненням до державного реєстратора для вчинення реєстраційних дій щодо перерозподілу часток учасників у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" надав згоду на продаж ОСОБА_2 своєї частини частки ОСОБА_3 , що була предметом договору купівлі-продажу від 27.10.2022 та акту № 2 від 27.10.2020 приймання-передачі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності.

Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не доведено порушення відповідачами переважного права позивача на придбання частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" у розмірі 17%, номінальною вартістю 13 600,00 грн., що була ОСОБА_2 відчужена ОСОБА_3 . При цьому, з матеріалів справи вбачається непослідовність дій позивача, який спочатку надав згоду на відчуження ОСОБА_2 частини частки у статутному капіталі товариства шляхом подачі державному реєстратору документів для державної реєстрації змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі, а в подальшому, при зверненні до суду з даним позовом ставить питання про порушення його переважного права на придбання частини частки іншого учасника товариства ( ОСОБА_2 ), що суперечить зазначеному визе принципу добросовісності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на те, що відповідачами належними, допустимими та вірогідними доказами доведено, що ОСОБА_1 , як учасник ТОВ "БІ ТІ СІ" шляхом подачі державному реєстратору документів для державної реєстрації змін до відомостей про ТОВ "БІ ТІ СІ" щодо розподілу часток у статутному капіталі товариства сам відмовився від реалізації свого переважного права, що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з наміром ОСОБА_2 продати ОСОБА_3 частину частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" розміром 17%, і відсутність намірів у ОСОБА_1 її придбати, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги стосовно переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" номінальною вартістю 13 600,00 грн, що становить 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ", за договором купівлі-продажу частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" від 27.10.2022 № 02/10/2022 та актом № 2 приймання-передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" від 27.10.2022, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оскільки позовна вимога про стягнення з (витребування з володіння) ОСОБА_3 частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" номінальною вартістю 13 600,00 грн, що становить 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ", на користь ОСОБА_1 , є похідною від позовної вимоги позивача про переведення на ОСОБА_1 прав та обов`язків покупця частини частки у статутному капіталі ТОВ "БІ ТІ СІ" номінальною вартістю 13 600,00 грн, що становить 17% статутного капіталу ТОВ "БІ ТІ СІ" (що є предметом договору купівлі-продажу № 02/10/2022 від 27.10.2022 року та акту № 2 від 27.10.2022 приймання-передачі), у задоволенні якої відмовлено, підстави для задоволення такої похідної вимоги також відсутні, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23.

Враховуючи обставини справи, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32).

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 у справі № 910/2746/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/2746/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Текст постанови складено та підписано 28.11.2023, зокрема, у зв`язку із знаходженням колегії суддів на підготовці для підтримання кваліфікації у НСШУ з 13.11.2023 по 17.11.2023, перебування суддів Ткаченка Б.О. (08.11.2023 та 10.11.2023) та Гаврилюка О.М. (23.11.2023) у відпустках.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко