ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2023 Справа №905/1196/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор", м.Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Даниил-Логістік", м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 462200,43грн.

без повідомлення (виклику) представників сторін

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Альбакор", через систему "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Даниил-Логістік" про стягнення 462200,43грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором дистрибуції №70/18П від 20.04.2018 з оплати вартості отриманого товару згідно видаткових накладних.

Ухвалою від 02.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідача було повідомлено про відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали від 02.10.2023 засобами електронного зв`язку.

Копія ухвали від 02.10.2023 також розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що у силу статей 2, 4 Закону "Про доступ до судових рішень" свідчить про наявність додаткової можливості сторін справи ознайомитись із судовими рішеннями. Крім того, на офіційному веб-сайті Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» у розділі "Новини" «Інше» розміщено відповідне повідомлення про наявність судового провадження у цій справі.

Електронний примірник ухвали від 02.10.2023 про відкриття провадження у справі повернено (не доставлено на електронну скриньку відповідача) згідно із довідкою про помилку доставки електронного листа, сформованою в автоматизованій системі бази даних «Діловодство господарського суду». Інформації про зміну електронної адреси до суду не представлено.

Суд відзначає, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань електронна пошта відповідача . є офіційною електронною адресою відповідача у розумінні законодавства, в тому числі Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає про неможливість повідомлення відповідача про розгляд справи телефонограмою, оскільки за номером телефону, який зазначений у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі "Інформація для здійснення зв`язку", зв`язок не встановлено.

Відповідач заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та відзив на позовну заяву до суду не направив.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частині 2 статті 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 статті 252 ГПК України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених статтями 42, 46 ГПК України, зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність в матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

встановив:

20.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альбакор» (продавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Даниил-Логістік» (дистрибутор, відповідач у справі) укладений договір дистрибуції №70/18П (далі - договір), за умовами пункту 1.1. якого на підставі прийнятих до виконання заявок дистрибутора, продавець постачає та передає у власність дистрибутору продавцю, а дистрибутор приймає та здійснює оплату продукції в порядку та на умовах, передбачених даним договором. Предметом договору є поставка продукції дистрибутору, а також організація здійснення подальшої реалізації продукції дистрибутором згідно умов даного договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору продавець надає дистрибутору право представляти інтереси продавця з продажу продукції на закріпленій території (Додаток №2) на умовах, визначених в даному договорі.

Відповідно до пункту 2.1. договору відвантаження продукції здійснюється продавцем за свій рахунок до місць доставки, згідно наданих дистрибутором заявок, за формою, установленою в Додатку №4 до договору.

Заявка передається в електронному вигляді на електронну адресу продавця згідно графіку замовлень, вказаному в Додатку №4 до договору не пізніше 14-00 години (пункт 2.2. договору).

Згідно з пунктом 2.3. договору дата поставки продукції завчасно повідомляється дистрибутору та визначається виходячи з виконання умов подачі заявки; відсутності простроченої дебіторської заборгованості у дистрибутора; відповідність вимогам мінімального замовлення (згідно Додатку №4).

Продукція передається представнику дистрибутора при пред`явленні належної довіреності від імені дистрибутора, з наданням права отримання продукції і підписання документів (пункт 2.6. договору).

Пунктом 2.7. договору визначено, що за умови здійснення 100% передоплати за партію товару право власності на продукцію переходить до дистрибутора з моменту передачі продукції та підписання представником дистрибутора накладної. За умови оплати товару по факту поставки або з відстрочкою платежу право власності на товар переходить від продавця до дистрибутора в момент підписання видаткової накладної та автоматично припиняється у випадку прострочки дистрибутором оплати поставленого товару та виставлення продавцем вимоги про повернення товару, у відповідності до пункту 7.5. договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору вартість продукції для дистрибутора вказана в накладних та визначається на підставі ціни поставки дистрибутору, вказаної у специфікації продавця (Додаток №1), що діє на момент замовлення продукції, з урахуванням скидок, встановлених даним договором.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що ціна, вказана у специфікаціях продавця може бути змінена продавцем. Про таку зміну продавець повідомляє дистрибутора за 14 календарних днів до набрання новою ціною чинності з одночасним направленням нового Додатку №1 для підписання. У випадку не підписання дистрибутором нового Додатку №1, поставки по договору за попередньою специфікацією припиняються з дати набрання новими цінами чинності.

За умовами пункту 4.1. договору дистрибутор оплачує продавцю готівковим, безготівковим переводом або іншим не забороненим законодавством способом, поставлену йому по даному договору продукцію протягом 30 календарних днів з моменту отримання продукції.

Згідно з пунктом 5.1. договору продавець зобов`язаний передати дистрибутору продукцію, згідно Додатку №4 на підставі прийнятої до виконання заявки.

У випадку несвоєчасної оплати з боку дистрибутора, продавець має право припинити відпуск продукції до моменту повного відшкодування дистрибутором суми простроченої заборгованості. При несвоєчасній сплаті заборгованості дистрибутором, продавець має право здійснювати наступний відпуск продукції тільки після 100% попередньої оплати, про що повідомляє дистрибутора при отриманні чергової заявки електронною поштою (пункт 5.3 договору).

Строк дії контракту встановлюється з моменту підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін (за наявності) до 31 грудня поточного року. У разі якщо жодна зі сторін до закінчення строку не заявила про намір його розірвати, договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік (пункт 12.1. договору).

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками юридичних осіб; у встановленому порядку Договір не оспорений та не визнаний недійсним.

ТОВ «Альбакор» на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору №70/18П від 20.04.2018, було поставлено ТОВ «Даниил-Логістік» товар на загальну суму 462777,43грн., що підтверджується наступними підписаними між сторонами видатковими накладними: №8310 від 19.01.2022 на суму 84296,16грн., №8569 від 19.01.2022 на суму 11023,92грн., №8810 від 20.01.2022 на суму 32524,01грн., №14098 від 26.01.2022 на суму 26323,68грн., №17574 від 02.02.2022 на суму 56360,84грн., №17795 від 02.02.2022 на суму 8584,80грн., №21066 від 09.02.2022 на суму 60119,50грн., №21238 від 09.02.2022 на суму 89250,16грн., №21242 від 09.02.2022 на суму 13035,52грн., №21511 від 10.02.2022 на суму 33126,00грн., №24639 від 16.02.2022 на суму 48132,84грн.

При цьому товар, поставлений за видатковою накладною №21242 від 09.02.2022 було повернуто на суму 577,00грн. згідно видаткової накладної (повернення) №ТТ/РН-00043227 від 11.02.2022. Таким чином поставка товару була здійснена на загальну суму 462200,43грн.

Крім того, на підтвердження факту поставки товару позивачем були надані товарно-транспортні накладні від 19.01.2022, від 20.01.2022, 26.01.2022, від 02.02.2022, від 09.02.2022, від 10.02.2022, від 16.02.2022, зміст яких щодо вантажовідправника, вантажоотримувача, місця навантаження та розвантаження, суми поставки відповідає даним видаткових накладних.

У поданій до суду позовній заяві ТОВ «Альбакор» було зазначено, що поставлений відповідачу товар не був оплачений останнім, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даними позовними вимогами.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам справи суду виходить з такого:

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

У відповідності до статті 509 ЦК України та статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частин 1, 6 статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За змістом частини першої статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 ЦК України (за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір дистрибуції - це договір, за яким одна сторона (виробник або постачальник) зобов`язується безперервно постачати продукцію іншій стороні (дистриб`ютору), а дистриб`ютор зобов`язується викупати ці продукти для їхнього подальшого продажу від власного імені та у власних інтересах.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором дистрибуції з елементами купівлі-продажу.

Зі змісту договору вбачається, що сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма їх істотними умовами щодо предмету договору, об`ємів поставки товару, а також порядку визначення ціни та строками виконання зобов`язань.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

За приписами частини 2 статті 692 ЦК України покупець повинен сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК).

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що ТОВ «Альбакор» на виконання зобов`язань за договором №70/18П від 20.04.2018 було поставлено ТОВ «Даниил-Логістік» товар на загальну суму 462200,43грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними від 19.01.2022, від 20.01.2022, від 26.01.2022, від 02.02.2022, від 09.02.2022, від 10.02.2022 та від 16.02.2022.

Видаткові накладні відповідають вимогам законодавства щодо оформлення первинних бухгалтерських документів.

Отримання товару за вище вказаними видатковими накладними, окрім видаткової накладної №14098 від 26.01.2022, вчинено в межах повноважень за довіреністю від 12.04.2017 Голіковим А.В.

Товар по видатковій накладній №14098 від 26.01.2022 отримано Локтєвою. Наряд чи довіреність на отримання ТМЦ на ім`я вказаної особи до позовної заяви не додано, проте відсутність наряду/довіреності за наявності інших первинних документів, котрі підтверджують факт здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Відсутність у видаткових накладних назви посади осіб, які отримали товар за цими накладними, за наявності їх підпису у ціх накладних, який засвідчений відтиском печатки самої юридичної особи, не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі ТОВ «Даниил-Логістік», як юридичної особи, у здійсненні господарської операції за вказаними накладними.

Відсутність реквізитів довіреності (на підставі якої діяли уповноважені особи відповідача при прийнятті товару) в накладних за наявності інших первинних документів, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, також не може заперечувати таку господарську операцію.

Відповідно до пунктів 2.1. та 5.1. договору відвантаження продукції та її передача дистрибутору здійснюється продавцем на підставі наданих дистрибутором заявок. При цьому відповідач не спростував факт того, що товар був поставлений відповідно до умов договору.

Згідно з умовами пункту 4.1. договору дистрибутор оплачує продавцю готівковим, безготівковим переводом або іншим не забороненим законодавством способом, поставлену йому по даному договору продукцію протягом 30 календарних днів з моменту отримання продукції.

Отже, поставлений у період з 19.01.2022 по 16.02.2022 товар підлягав оплаті у порядку та строки, передбачені пунктом 4.1. договору. Строк оплати поставленого товару за видатковими накладними є таким що настав.

Проте, у встановлений строк вартість поставленого позивачем товару не була оплачена відповідачем.

З викладених обставин вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 462200,43грн, докази оплати якої суду не надані.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам наявним в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат

При поданні даного позову позивачем згідно платіжних інструкцій №2482302 від 24.08.2023 та №2692340 від 26.09.2023 сплачено судовий збір у загальному розмірі 6933,10грн.

В той же час, частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України «Про судовий збір» (п. 8.23).

Відтак, враховуючи, що даний позов подано в електронній формі за допомогою системи «Електронний суд», то для визначення розміру судового збору підлягає застосуванню встановлений наведеною нормою коефіцієнт пониження, виходячи з якого розмір судового збору, яким підлягає оплаті заявлена за поданим позовом майнова вимога становить 5546,40грн. (6933,00 грн * 0,8).

Таким чином, 1386,70грн. судового збору сплачено позивачем надмірно.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73-79, 86, 91, 129, 165, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Альбакор" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Даниил-Логістік" про стягнення 462200,43грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Даниил-Логістік» (87512, Донецька обл., місто Маріуполь, Жовтневий район, Запорізьке шосе, буд. 23, ідентифікаційний код 37426126) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбакор» (69106, м.Запоріжжя, вул.Скворцова, буд. 236, ) заборгованість в сумі 462200,43грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 5546,40грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Рішення складено та підписано 28.11.2023.

Суддя М.О. Лейба