УХВАЛА

м. Київ

29.11.2023Справа № 910/7272/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторсько-будівельний центр" (02094, м. Київ, вул. Червоноткацька, 27/2; ідентифікаційний код 38408113)

до Shenzhen Suokon Tech. Co., Ltd (Floor 6, Building 5, No. 33, Hebei industrial area longhua District, Shenzhen, China 518000; поверх 6, корпус 5, №33, промислова зона Хебей, район Лунхуа, Шеньчжень, Китай, 518000)

про стягнення 42 822,00 доларів США,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Обставини справи:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Конструкторсько-будівельний центр» про стягнення заборгованості за контрактом № SSC2022-01 від 27.12.2022 у розмірі 42 822,00 доларів США.

З наданих матеріалів судом встановлено, що умовами п. 1 додаткової угоди № 09/01 від 09.01.2023 до контракту № SSC2022-01 від 27.12.2022, сторони узгодили п. 10.2 та 10.3 контракту, що у разі, якщо сторони не дійдуть згоди, спори підлягають вирішенню відповідно до чинного законодавства України через Господарський суд міста Києва. Мова розгляду спору - українська. Сторони встановлюють, що всі можливі спори щодо цього контракту повинні розглядатися шляхом переговорів, а у разі незгоди та розбіжностей - у судовому порядку.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.05.2023 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

26.05.2023 від позивача засобами поштового зв`язку через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли матеріали на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 29.11.2023; зобов`язано 20-ти денний строк з дати отримання даної ухвали надати суду: 3 (три) примірники нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову позовної заяви з додатками та 3 (три) примірники цієї ухвали для направлення на адресу компетентного органу судового доручення про вручення судових документів відповідачу; вирішено після надходження вказаних у п. 4 ухвали документів направити процесуальні документи для вручення відповідачу у справі - Shenzhen Suokon Tech. Co., Ltd (Floor 6, Building 5, No. 33, Hebei industrial area longhua District, Shenzhen, China 518000) через Компетентний орган - Ministry of Justicethe People's Republic of China (No. 33, Pinganli Xidajie Xicheng District, BEIJING 100035, People's Republic of China) на підставі судового доручення про вручення судових документів відповідачу; зупинено провадження у справі № 910/7272/23 до виконання судового доручення про вручення судових документів відповідачу або повідомлення про неможливість такого виконання, але не пізніше 29.11.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2023 поновлено провадження у справі.

Представники учасників судового процесу у засідання суду 29.11.2023 не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторсько-будівельний центр" без розгляду, з огляду на таке.

Як встановлено судом при прийнятті до розгляду позовної заяви, відповідач - Shenzhen Suokon Tech. Co., Ltd є нерезидентом України та не має зареєстрованих на території України представництв. Як вбачається з позовної заяви, місцезнаходженням Компанії Shenzhen Suokon Tech. Co., Ltd є: Floor 6, Building 5, No. 33, Hebei industrial area longhua District, Shenzhen, China 518000.

Статтею 367 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок вручення документів юридичним особам, які утворені відповідно до законодавства тієї Договірної Сторони, на території якої вони знаходяться (Китайська Народна Республіка) регулюється Договором між Україною і Китайською Народною Республікою про правову допомогу у цивільних та кримінальних справах (Договір ратифіковано постановою ВР N 2996-XII (2996-12) від 05.02.1993).

Згідно з даним договором, при зверненні з проханнями про надання правової допомоги з цивільних і кримінальних справ суди та інші компетентні установи Договірних Сторін зносяться між собою через свої центральні установи, якщо цим Договором не встановлено інше.

До центральних установ, згаданих в п. 1 цієї статті, відносяться: з боку України -Міністерство юстиції України, Верховний Суд України і Генеральна прокуратура України; з боку Китайської Народної Республіки - Міністерство юстиції КНР, Верховний Суд КНР і Верховна Народна прокуратура КНР.

Відповідно до ст. 7 названого Договору, при наданні правової допомоги кожна з Договірних Сторін користується державною мовою своєї країни з доданням завіреного перекладу всіх документів на державну мову іншої Сторони або на англійську мову.

Відповідно до п. 2.5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, суд України направляє доручення через Головне управління юстиції до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

За таких обставин, для належного повідомлення відповідача Shenzhen Suokon Tech. Co., Ltd про розгляд справи, необхідно вручити судові документи та матеріали по справі в нотаріально засвідченому перекладі на англійську мову через органи юстиції.

За таких обставин, суд зобов`язує: позивача у справі надати суду у визначений строк три примірники нотаріально засвідченого перекладу на англійську мову поданої до суду позовної заяви з додатками та даної ухвали для вручення відповідачу у порядку визначеному Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах 1965 року.

Судом встановлено, що позивач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі від 31.05.2023 - 09.06.2023, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 119.

Проте суд зазначає, що ані у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі строк - у 20-ти денний строк з дати отримання ухвали суду, ані після його спливу позивачем не виконано вимоги ухвали щодо надання нотаріально засвідчених перекладів на англійську мову позовної заяви, ухвали про відкриття провадження у справі № 910/7272/23.

Вказана бездіяльність позивача позбавила суд можливості вчинити дії щодо вручення відповідачу як іноземній юридичній особі документів (ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з додатками), що в свою чергу спричинило неможливість для відповідача у справі бути завчасно обізнаним та ознайомленим з позовними вимогами, їх підставами, документами та матеріалами справи, визначитися з правовою позицією по справі та підготувати відповідні аргументи та процесуальні документи на підтвердження своїх міркувань та заперечень.

При цьому доказів поважності причин невиконання вимог суду позивачем надано не було, так само і клопотань щодо продовження процесуального строку для надання витребуваних судом документів від позивача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд звертає увагу, що до основних засад (принципів) господарського судочинства відноситься рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

Відтак, одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Як встановлено у ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу, неналежне повідомлення або неповідомлення сторони процесу про відкриття провадження та призначення справи до розгляду є порушенням Конвенції, де закріплено право кожного на справедливий суд, що охоплює право на участь в судовому розгляді як складову принципів рівності та змагальності сторін судового процесу, а саме, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ст. 6 Конвенції).

За визначенням Європейського суду з прав людини зміст права на змагальні провадження фактично означає можливість сторін у кримінальному або цивільному слуханні бути обізнаними щодо усіх коментарів з приводу представлених доказів та спостережень, навіть якщо вони представлені незалежним представником національних юридичних послуг, оскільки вони можуть вплинути на рішення суду (параграф 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Ruiz-Mateosv. Spain (Руїз Матеос проти Іспанії), від 23.06.1993, серії А № 262; параграф 80 Рішення Європейського суду з прав людини у справі McMichaek v. the United Kingdom (МакМайкл проти Сполученого Королівства) від 24.02.1995, серії А № 307-В; параграф 74 Рішення Європейського суду з прав людини у справі Kress v. France (Кресс проти Франції), заява № 39594/98, ЄСПЛ 2001-VI). Вимога про дотримання принципу змагальності втілює ідею справедливого судового розгляду, що включає основоположне право на змагальні провадження. Бажання зекономити час і прискорити провадження не обґрунтовує невиконання такого фундаментального принципу, як право на змагальні провадження (параграф 30 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нідерьост-Хубер проти Швейцарії" (№ 18990/91, ЄСПЛ 1997-1).

Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Крім того, за визначенням Європейського суду з прав людини право на змагальні провадження повинно надаватись у задовільних умовах: сторона у справі повинна мати можливість ознайомитись із доказами у суді, і коментувати їх існування, зміст та достовірність у належній формі у встановлений час (параграф26 Рішення ЄСПЛ у справі Immeubles Groupe Kosser v. France (Іммебль Груп Коссер проти Франції), заява №38748/97 від21.03.2002), за необхідності, отримати відкладення справи (параграф39 Рішення ЄСПЛ у справі Yvon v. France(Івон проти Франції), заява №44962/98, ЄСПЛ2003-У).

В свою чергу, принцип "рівності сторін" є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова "рівності сторін" у розумінні "справедливого балансу" передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента (параграф 33 Рішення ЄСПЛ у справі Dombo Beheer B.V. v. Netherlands (Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів) від 27.10.1993, Серії А № 274). Представлення суду однією стороною матеріалів є неприйнятним, якщо ці ж матеріали не представлені іншій стороні, і яка у подальшому не може їх прокоментувати. Сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги (параграф 37 Рішення ЄСПЛ у справі Clinique des Acacias and Others v. France (Клінік дез Акація та інші проти Франції), заяви № 65399/01, 65406/01, 65405/01 і 65407/01 від 13.10.2005). Кожній із сторін була надана розумна можливість представити свою справу у таких спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. (параграф 53 Рішення ЄСПЛ у справі De Haes and Gijsels v. Belgium (Де Хаес і Гійсейлс проти Бельгії) (заява № 19983/92 від 24.02.1997).

При цьому, Європейський суд з прав людини вважає неможливою реалізацію принципів рівності і змагальності без дотримання права на участь в судовому розгляді (рішення по справі ВАТ "Нафтова компанія Юкос" проти Російської Федерації (заява № 14902/04) від 20.09.2011.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже, невиконання позивачем вимог суду в частині надання нотаріально завірених копій перекладу на англійську мову позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали про відкриття провадження у справі та, відповідно, неможливість направлення процесуальних документів відповідачу, в свою чергу, порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача - іноземну осіб у справі № 910/7272/23 можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

У даному випадку господарський суд зауважує, що право на доступ до суду, яке гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кореспондується з обов`язками учасників справи дотримуватись процесуального законодавства та добросовісно користуватись своїми процесуальними правами, про що зазначено у частині 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

За висновками суду неподання витребуваних судом документів перешкоджають подальшому розгляду справи, зокрема, вчиненню дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, з`ясуванню питання щодо питань, визначених ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що саме позивач ініціював даний судовий процес, однак не виконав вимоги суду до цього часу, не надавши без поважних причин витребувані судом документи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторсько-будівельний центр" без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Північного апеляційного господарського суду №910/12042/22 від 31.08.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Суд зазначає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, у зв`язку з тим, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з неподанням позивачем витребуваних судом матеріалів, судовий збір не повертається і не покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 226, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про судовий збір", Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Конструкторсько-будівельний центр" до Shenzhen Suokon Tech. Co., Ltd про стягнення 42 822,00 доларів США, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Дата складання та підписання ухвали 29.11.2023

Суддя І.О. Андреїшина