ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. Справа№ 910/13836/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - Шкабрій М.П. дов. б/н від 17.07.2023р.,

Черній Т.П. дов. б/н від 17.07.2023р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Айтиком"

на додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р.

(повний текст складено 04.09.2023р.)

у справі №910/13836/22 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Громадської спілки (далі - ГС) "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав"

до ТОВ "Айтиком"

про зобов`язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням господарського суду м.Києва від 29.08.2023р. у справі №910/13836/22 заяву ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з ТОВ "Айтиком" на користь ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" 10 000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу; відмовлено у задоволенні іншої частини заяви.

Не погоджуючись із винесеним додатковим рішенням, ТОВ "Айтиком" подало апеляційну скаргу на додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р., в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача, викладених у заяві про ухвалення додаткового судового рішення відмовити повністю; стягнути з позивача суму сплаченого відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" просить відмовити ТОВ "Айтиком" у задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р. залишити без змін.

Крім того, у відзиві представник позивача клопоче про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу вмотивоване знаходженням у період з 02.11.2023р. по 14.11.2023р. на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська клінічна лікарні №27» ХМР, а також необхідністю додаткового часу для узгодження правової позиції представника з директором ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" Колениченком П.А., який проходить військову службу у лавах Збройних Сил України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Айтиком" на додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р. у справі №910/13836/22 та призначено її до розгляду на 27.11.2023р.

21.11.2023р. до апеляційного суду від ТОВ "Айтиком" надійшла заява про повернення судового збору, згідно якого заявник просить винести ухвалу про повернення з Державного бюджету України ТОВ "Айтиком" (), місцезнаходження: 02163, м.Київ, вул.Бальзака Оноре де, буд. 77, судовий збір у розмірі 3 721,50 грн., сплачений згідно платіжної інструкції №1029 від 21.09.2023р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2023р. апеляційну скаргу ТОВ "Айтиком" на додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р. у справі №910/13836/22 прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду.

Колегія суддів задовольняє клопотання представника ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р., як обґрунтоване, поновлює строк для подання відзиву та приєднує його до матеріалів справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 31.07.2023р. до місцевого суду від позивача була подана заява про ухвалення додаткового рішення, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 481 грн.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 04.08.2023р. було призначено розгляд заяви.

Рішенням господарського суду м.Києва від 11.07.2023р. у справі №910/13836/22 було закрито провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору в частині вимог про зобов`язання відповідача виконати вимоги п.3.1. договору №06-10/08/21 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення від 18.07.2022р., укладеного з ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", в частині наступного: надати ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються ТОВ "Айтиком", та інформацію про кількість абонентів станом на 01.08.2022р.; надати ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються ТОВ "Айтиком", та інформацію про кількість абонентів за третій квартал 2022 року, якщо у звітному кварталі відбулися зміни. Закриваючи провадження у справі, місцевий суд виходив з того, що провайдером після відкриття провадження у справі було виконано умови договору в частині зазначених вимог.

Таким чином, у даному випадку відповідачем, саме після звернення позивача до місцевого суду, було задоволено його вимоги.

За таких обставин, з урахуванням приписів ч.3 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції правильно поклав на відповідача витрати позивача на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018р. у справі №910/23210/17 та від 24.01.2019р. у справі №910/15944/17.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Верховного Суду по справі №775/9215/15ц від 19.02.2020р.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем було долучено до матеріалів справи: копію договору №01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020р. та додаткових угод до договору; та копію акту прийому-передачі наданих послуг від 27.07.2023р. на суму 20 000 грн.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Колегія суддів вважає, що у розумінні положень ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018р. у справі №816/2096/17, від 16.05.2019р. у справі №823/2638/18, від 09.07.2019р. у справі №923/726/18, від 26.02.2020р. у справі №910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до ч.5, ч.6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Заперечуючи проти вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу відповідач зазначав, що вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу є безпідставними, оскільки рішення суду винесено на користь відповідача.

Апеляційний суд вважає, що ці доводи відповідача є безпідставними, оскільки рішенням суду від 11.07.2023р. було встановлено, що, після відкриття провадження у справі, частина вимог позивача була задоволена відповідачем.

Враховуючи визначене законодавством право позивача на стягнення понесених ним у справі витрат, унаслідок задоволення його вимог відповідачем після пред`явлення позову, перевіривши подані позивачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), місцевим судом правильно встановлено, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю даної справи, часом витраченим адвокатом на надання послуг у даній справі.

Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, враховуючи доводи відповідача про неспівмірність розміру витрат на правову допомогу, та те, що у задоволенні частини вимог позивача було судом відмовлено, місцевий суд дійшов правильного висновку щодо покладення на відповідача витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн.

Окрім того, оскільки рішенням місцевого суду від 11.07.2023р. було вирішено покласти витрати по сплаті судового збору на позивача, а тому суд першої інстанції законно відмовив у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору.

Місцевий суд законно і обґрунтовано частково задовольнив заяву ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" про ухвалення додаткового рішення.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.123 Господарського процесуального кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Як вбачається з матеріалів справи, не погоджуючись із винесеним додатковим рішенням, ТОВ "Айтиком" подало апеляційну скаргу на додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р., в якій просило скасувати оскаржуване додаткове рішення повністю та прийняти нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача, викладених у заяві про ухвалення додаткового судового рішення відмовити повністю, при цьому апелянтом було сплачено судовий збір у розмірі - 3 721,50 грн., про що свідчить квитанція №1029 від 21.09.2023р.

В даному випадку, Законом України "Про судовий збір" не передбачено сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ТОВ "Айтиком" про повернення судового збору у розмірі 3 721,50 грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Айтиком" залишити без задоволення, а додаткове рішення господарського суду м.Києва від 29.08.2023р. у справі №910/13836/22 - без змін.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Айтиком" (02163, м.Київ, вул. Бальзака Оноре де, буд. 77, ) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 3721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн. 50 копійок, сплачений за платіжною інструкцією №1029 від 21.09.2023р. оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Справу №910/13836/22 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 30.11.2023р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

М.Л. Доманська