ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"24" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 906/18/23
Господарський суд Житомирської області у складі:
судді Вельмакіної Т.М.
секретар судового засідання: Бондарчук А.І.
за участю представників сторін:
від позивача: не прибув,
від відповідача1: не прибув,
від відповідача2: Ляхов О.В. - ордер АМ №1044394 від 30.01.2023;
від третьої особи: не прибув;
прокурор: Чарліна О.В. - посвідчення №071339 від 01.03.2023,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Диплом Юрейн" від 14.11.2023 у справі
за позовом Заступника керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України
до 1. Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Диплом Юкрейн"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Поліського національного університету
про визнання недійсним договору оренди та повернення майна
Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України звернувся з позовом до суду, згідно якого просить:
- визнати недійсним договір №101-у оренди нерухомого або іншого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності від 1.08.2021, укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "Диплом Юкрейн";
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Диплом Юкрейн" повернути частину підвального приміщення навчального корпусу №2 площею 202,2 кв.м. за адресою: м. Житомир, бульвар Старий, 9, у користування Поліського національного університету.
Рішенням господарського суду Житомирської області від 09.11.2023 у задоволенні позову відмовлено. Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначено на 24.11.2023. Докази для вирішення питання про судові витрати рекомендовано подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду - до 14.11.2023.

На електронну пошту суду від представника відповідача2 надійшла заява про винесення додаткового рішення, згідно якої останній просить суд долучити до матеріалів справи докази понесення витрат на правничу допомогу та винести додаткове рішення по справі, яким стягнути з Житомирської обласної прокуратури 18000,00 грн витрат на правничу допомогу (а.с. 66-72, т.2).

Суд встановив, що вказана заява надійшла до суду 14.11.2023 о 16:24 (а.с. 71-72, т.2), тобто, подана у визначені строки, тому прийнята судом до розгляду.

23.11.2023 до суду від Житомирської обласної прокуратури надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (а.с. 76-81, т.2).

Представники позивача, відповідача1 та третьої особи в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Суд враховує, що відповідно до ч.4 ст. 244 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглядаючи заяву представника ТОВ "Диплом Юкрейн", суд враховує таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частиною 1 ст.124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відзиві на позовну заяву від 30.01.2023 представник відповідача2 вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач-1 очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складає 20000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 156-158, т.1).

У судовому засіданні 09.11.2023 представник відповідача2 підтримав клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу, викладене у відзиві на позовну заяву, а також 14.11.2023, на електронну пошту суду, надіслав заяву про винесення додаткового рішення з додатками (а.с. 67-72, т.2).

Таким чином, відповідач2 дотримався вимог частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки його представник зробив заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів та після ухвалення рішення надав докази понесення таких витрат, що також узгоджуються з приписами ст. 221 та 244 ГПК України.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

У матеріалах справи міститься копія Ордеру на надання правничої (правової) допомоги ТОВ Диплом Юкрейн" адвокатом Ляховим Олександром Валерійовичем у Господарському суді Житомирської області, на підставі договору про надання правової допомоги №02/23 від 27.01.2023 (а.с. 162, т.1).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Положеннями п.3 ч.1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору.

У матеріалах справи міститься копія Договору №02/23 від 27.01.2023 про надання правової допомоги (далі - Договір (а.с. 68-69, т.1)), укладений адвокатом Ляховим Олександром Валерійовичем (адвокат) та ТОВ "Диплом Юкрейн" (клієнт), згідно з п.3.2 якого, гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатках до цього договору.

Додатком №1 до Договору сторони погодили перелік можливих правничих послуг та їх вартість (а.с. 71, т.2), та визначили, що порядок оплати послуг визначається в акті приймання-передачі наданих послуг.

Згідно підписаного сторонами акту виконаних робіт №1-1-02/23 від 10.11.2023 (а.с. 70 (зворотній бік)), адвокатом були надані наступні послуги:

- складання відзиву на позовну заяву, дата надання - 30.01.2023, вартість 2000,00 грн, кількість годин - 4, всього - 8000,00 грн;

- участь в судовому засіданні, дата надання - 08.02.2023,, вартість 2000,00 грн, кількість годин - 1, всього - 2000,00 грн;

- участь в судовому засіданні, дата надання - 14.03.2023,, вартість 2000,00 грн, кількість годин - 1, всього - 2000,00 грн;

- участь в судовому засіданні, дата надання - 10.04.2023,, вартість 2000,00 грн, кількість годин - 1, всього - 2000,00 грн;

- участь в судовому засіданні, дата надання - 11.07.2023,, вартість 2000,00 грн, кількість годин - 1, всього - 2000,00 грн;

- участь в судовому засіданні, дата надання - 18.09.2023,, вартість 2000,00 грн, кількість годин - 1, всього - 2000,00 грн.

Загальна вартість послуг згідно вказаного акту, складає 18000,00 грн.

У запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (а.с. 76-81, т.2), заступник керівника Житомирської обласної прокуратури просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката та належно розподілити їх між позивачами. Звернув увагу, що згідно акту виконаних робіт вказано про участь адвоката в судових засіданнях 08.02.2023, 14.03.2023, 10.04.2023, 11.07.2023 та 18.09.2023 загальною тривалістю 5 годин, що свідчить про те, що тривалість одного судового засідання розраховано з 1 години. При цьому зауважив, що до акту безпідставно включені витрати, пов`язані з участю в судовому засіданні 10.04.2023, оскільки на вказану дату судовий розгляд не призначався.

Вважає, що визначена сторонами загальна вартість наданих адвокатських послуг у розмірі 18000,00 грн є неспівмірною з обсягом виконаної роботи та складністю справи, оскільки категорія даного спору не відноситься до складної (позов немайнового характеру), спір між сторонами стосувався визнання недійсним договору оренди державного майна та представництво у справі не вимагало від адвоката дослідження значного обсягу доказів.

Зауважив, що Житомирська обласна прокуратура є неприбутковою установою, її фінансування здійснюється з Державного бюджету України, тому стягнення усієї суми судових витрат стане додатковим тягарем для бюджетної системи країни, що суперечить принципу справедливого розподілу судових витрат.

Також зазначив, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача, лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирові угоди. За вказаного, та зсилаючись на постанову Великої палати Верховного суду від 05.10.2022 у справі №923/199/21, прокурор вважає, що бере участь у розгляді питання щодо розподілу судових витрат на рівні з іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 2. ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічну позицію містить постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі N 922/445/19).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Відповідно до ч.1 ст.15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Враховуючи вищевказані приписи ГПК України та заперечення Житомирської обласної прокуратури, проаналізувавши зміст акта виконаних робіт №1-1-02/23 від 10.11.2023, суд вважає, що характер та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в частині складання відзиву на позовну заяву, на яку потрачено 4 год. часу, вартістю 8000,00 грн не відповідає критерію розумності та часу, необхідному для їх виконання.

Водночас суд враховує, що спір у даній справі не відноситься до категорії складних спорів, судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Також, суд враховує, що у акті виконаних робіт відображені дні участі адвоката в судових засіданнях, а тривалість одного судового засідання розраховано з 1 години. Однак, у даній справі судові засідання відбулися та тривали:

1) 08.02.2022 - 6 хв. (з 13:02 по 13:08 (а.с. 174-175, т.1));

2) 14.03.2023 - 11 хв. (з 12:00 по 12:11 (а.с. 193-194, т. 1));

3) 10.04.2023 - 5хв. (з 11:49 по 11:56 (а.с. 201, т.1));

4) 12.06.2023 - 19 хв. ( з 11:04 по 11:25 (а.с. 235, т.1));

5) 11.07.2023 - 6 хв. (з 10:07 по 10:13 (а.с. 245, т.1));

6) 18.09.2023 -54 хв. (з 11:31 по 12:25 (а.с. 253-254, т. 1)).

Вказане свідчить про те, що тривалість судових засідань у акті виконаних робіт є значно більшою, тому загальна вартість у розмірі 10000,00 грн із розрахунку 2000,00 грн за 1 годину, є завищеною. При цьому, суд також бере до уваги, що явка представника відповідача в судові засідання обов`язковою не визнавалася, а відкладення судових засадань відбувалося за клопотанням прокурора та представника третьої особи, у зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів. Разом з тим, відповідач2 не був позбавлений можливості разом із відзивом надати частину документів на підтвердження зазначених у ньому обставин, які вподальшому надавалися третьою особою та за клопотанням якої розгляд справи неодноразово відкладався.

Виходячи із встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та співмірними витрати на правничу допомогу, надані адвокатом відповідачу2 складають 10000,00 грн.

При цьому, з урахуванням ч.9 ст.129 ГПК України, а також відсутності заперечень позивача щодо заявлених позовних вимог, зокрема у його поясненнях від 03.02.2023 (а.с. 179-181, т.1), на переконання суду, вказані витрати на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, мають бути покладені на Житомирську обласну Прокуратуру та Міністерство освіти і науки України в рівних частинах.

Натомість, у клопотанні про стягнення судових витрат на правничу допомогу представник ТОВ "Диплом Юкрейн" просив покласти витрати лише на Житомирську обласну Прокуратуру, про що також наголосив у судовому засіданні під час розгляду поданої ним заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу. За вказаного, на Житомирську обласну Прокуратуру мають бути покладені витрати на професійну правничу допомогу ТОВ "Диплом Юкрейн" у розмірі 50% від визнаних судом співмірними та обґрунтовано заявленими, а саме - 5000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 233, 244 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Диплом Юрейн" від 14.11.2023 задовольнити частково.

2. Стягнути з Житомирської обласної прокуратури (10008, м. Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 11, ід. код 02909950) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Диплом Юрейн" (10014, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Чапаєва, буд.2, кв. 51, ід. код 30620535):

- 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 04.12.23

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2 - відповідачу 2 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Диплом Юкрейн" (рек.);

- Житомирській обласній прокуратурі (через електроний кабінет ЄСІТС);

- позивачу - Міністерству освіти і науки України (через електронний кабінет ЄСІТС);

- відповідачу 1- Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Рівненській та Житомирській областях (через електронний кабінет ЄСІТС);

- третій особі - Поліському національному університеті (через електроний кабінет ЄСІТС).