СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Харків Справа № 905/803/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу позивача (вх.1979Д/3) на рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2023 (суддя Зекунов Е.В., повний текст складено 05.09.2023) у справі №905/803/23

за позовом Приватного підприємства «Гидростандарт», м.Дніпро,

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» м.Покровськ Донецької області,

про стягнення 175 039,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство «Гидростандарт» (далі - ПП «Гидростандарт») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське») про стягнення 175 039,45 грн., які складаються з 97 486,39 грн. заборгованості по сплаті за поставлений товар за договором №2722П від 14.02.2019, 52 348,52 грн. інфляційних, 11 064,84 грн. - 3% річних та 14 139,70 грн. пені.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.09.2023 у справі №905/803/23 позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ПП «Гидростандарт» інфляційні в сумі 682,41 грн., 3% річних у сумі 199,78 грн. та судовий збір у розмірі 13,53 грн. У решті позовних вимог відмовлено.

Відмова у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості обґрунтована тим, що вартість товару, отриманого відповідачем за спірними видатковими накладними №PH-0000483 та №PH-0000493, була повністю сплачена 27.09.2019. Часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних мотивоване тим, що, з огляду на здійснення відповідачем оплати товару за спірними видатковими накладними, позивачем невірно визначено періоди прострочення грошового зобов`язання. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені, місцевий господарський суд зазначив, що підстави для нарахування пені відсутні, оскільки приймаючи до уваги умови договору та специфікації постачальник, за наявності заборгованості, мав право вимагати від покупця виплати пені за видатковою накладною №PH-0000483 починаючи з 29.09.2019, а за видатковою накладною №PH-0000493 - з 01.10.2019, у той час як вартість товару за спірними видатковими накладними була повністю сплачена відповідачем 27.09.2019.

Не погодившись із означеним рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2023 у справі №905/803/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПП «Гидростандарт» у повному обсязі.

Апелянт вважає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд не з`ясував усіх обставин, які мають значення для справи, висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, не відповідають встановленим ним обставинам, суд допустив низку порушень норм процесуального законодавства з огляду на наступне:

- суд першої інстанції не взяв до уваги доводи представника позивача про те, що представником відповідача не надано доказів повної сплати вартості поставлених йому ресурсів згідно з договором з урахуванням специфікації до договору №6 від 16.04.2019;

- висновки місцевого господарського суду щодо стягнення з відповідача лише за порушення строків сплати за видатковою накладною №PH-0000483 за період з 01.09.2019 по 26.09.2019 та за видатковою накладною №PH-0000493 за період з 03.09.2019 по 26.09.2019 не узгоджуються з іншими висновками суду;

- суд першої інстанції не дослідив та не надав жодної оцінки поданим представником позивача відомостям, що підтверджують фактичні розрахунки відповідача з позивачем, у тому числі за договором №2722П від 14.02.2019, зі змісту яких убачається, що станом на час розгляду справи №905/803/23 у Господарському суді Донецької області заборгованість відповідача перед позивачем за договором №2722П від 14.02.2019 складає 95 573,52 грн.;

- Господарський суд Донецької області, поновлюючи відповідачу строк на подання копій платіжних інструкцій, не взяв до уваги вимоги ч.ч.3, 4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Усупереч вказаних вимог закону, відповідач не повідомив разом із поданням відзиву про те, що копії відповідних платіжних інструкцій не можуть бути подані до суду у встановлений строк, які були вжиті заходи з метою отримання доказів та що вони будуть подані додатково до суду.

За протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.09.2023 означена апеляційна скарга передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2023 у справі №905/803/23 та постановлено розгляд означеної апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення сторін.

Через підсистему «Електронний суд» 18.10.2023 від ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), за змістом якого відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПП «Гидростандарт» та залишити в силі рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2023 у справі №905/803/23. Відповідач не погоджується із доводами, викладеними в апеляційній скарзі, і вважає, що рішення ухвалене відповідно до норм матеріального права та з додержанням норм процесуального права. Зазначає, що суд першої інстанції, розглядаючи позов у межах заявлених позовних вимог, надав правильну у оцінку доказам у справі, доводи позивача зводияться до незгоди із прийнятим судом рішенням, переоцінкою доказів у справі та цитуванням норм законодавства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

14.02.2019 між ПП "Гидростандарт" (далі - постачальник) та ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" (далі - покупець) укладено договір №2722П (далі - договір), за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити продукцію виробничо-технічного призначення (далі - ресурси) на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.3.1 договору поставка ресурсів здійснюється видами транспорту, зазначеними в специфікаціях. Постачальник зобов`язується поставити ресурси на умовах поставки, зазначених у специфікаціях, у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року.

Відповідно до п.4.1 договору поставка ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікації та включають у себе всі податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов`язані з постачанням ресурсів.

Оплата покупцем ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі (п.5.1 договору).

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що оплата за поставлені ресурси буде здійснюватися протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обраховується з моменту поставки ресурсів та надання документів, зазначених у п.6.4 договору.

Згідно з абзацом 1 пункту 6.4 договору постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку приймання ресурсів оригінали наступних документів:

- рахунок на оплату ресурсів та/або видаткову накладну;

- транспортні та супровідні документи (у т.ч. товарно-транспортну накладну і накладну на ресурси, що поставляються);

- пакувальні документи;

- сертифікат або паспорт якості постачальника або виробника (у випадку, якщо постачальник не є виробником);

- сертифікат санітарно - гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (у передбачених законодавством випадках);

- акт прийому - передачі ресурсів у 2-х примірниках, оформлений з боку сторони постачальника - у випадку, якщо його надання до початку приймання ресурсів обумовлено сторонами у специфікації;

- інші документи, зазначені в специфікації.

Відповідно до п.6.5 договору покупець вправі відмовитися від приймання поставлених ресурсів до надання документів, зазначених у п.6.4 договору.

За умовами п.7.2 договору, у разі порушення більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів строку оплати ресурсів, постачальник має право вимагати від покупця виплати пені у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді.

Договір діє до 31.12.2019. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов`язань (у тому числі гарантійних) по даному договору (п.10.5 договору).

За умовами специфікації №6 від 16.04.2019 до договору сторони погодили поставку постачальником покупцю ресурсів (рукавів високого тиску) на загальну суму 638 724,24 грн., у т.ч. ПДВ. Ресурси поставляються автомобільним транспортом (п.1 специфікації).

Ресурси поставляються на умовах DAP-склад покупця, у відповідності з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" у редакції 2010 року (п.2 специфікації).

Строк поставки - протягом 10 днів з моменту надіслання заявки на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (п.3 специфікації).

Пунктом 4 специфікації визначено строк оплати - протягом 130 календарних днів з моменту поставки ресурсів.

ПП "Гидростандарт" здійснено поставку товару (ресурсів) ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на загальну суму 638 724,24 грн. (у т.ч. ПДВ), про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні: №PH-0000458 від 18.04.2019 на суму 107 910,00 грн., у т.ч. ПДВ; №PH-0000465 від 22.04.2019 на суму 334 623,96 грн., у т.ч. ПДВ; №PH-0000483 від 23.04.2019 на суму 144 213,30 грн., у т.ч. ПДВ; №PH-0000493 від 25.04.2019 на суму 51 976,98 грн., у т.ч. ПДВ. Означені видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками, не містять будь-яких зауважень та застережень.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за змістом оскаржуваного рішення Господарський суд Донецької області помилково зазначив суму видаткової накладної №PH-0000465 від 22.04.2019, а саме 334 623,00 грн. замість 334 623,96 грн. та, відповідно, невірно обрахував загальну суму товару, поставленого за чотирма видатковими накладними. Однак, означене не вплинуло на результати розгляду справи, оскільки у розглядуваному випадку видаткова накладна №PH-0000465 від 22.04.2019 не є спірною.

За твердженнями позивача, відповідач у порушення умов договору не повністю здійснив оплату за поставлені йому ресурси. Так, за товар, поставлений за видатковою накладною №PH-0000483 від 23.04.2019 залишається несплаченою сума у розмірі 45 509,41 грн., а за товар, поставлений за видатковою накладною №PH-0000493 від 25.04.2019, - у розмірі 51 976,98 грн.

Зазначені обставини стали підставою звернення ПП "Гидростандарт" до суду з позовом.

Судова колегія враховує наступне.

Сутність розглядуваних позовних вимог полягає у примусовому стягненні з відповідача суми основної заборгованості за поставлені позивачем ресурси (у розмірі 97 486,39 грн.) та застосуванні до відповідача наслідків порушення грошових зобов`язань у вигляді стягнення пені (у розмірі 14 139,70 грн.), 3% річних (у розмірі 11 064,84 грн.) та інфляційних (у розмірі 52 348,52 грн.).

Зобов`язання між сторонами були встановлені договором поставки №2722П від 14.02.2019.

Беручи до уваги правову природу укладеного між позивачем та відповідачем договору, права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, яке регламентує правовідносини з поставки, а також положень ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), яка регламентує можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується із доводами місцевого господарського суду щодо визначення норм матеріального права, відповідно до яких має вирішуватися спір.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.655, ч.1 ст.691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Названий обов`язок безпосередньо закріплений в ч.1 ст.712 ЦК України і для договору поставки.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України унормовано, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до положень ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначено вище за текстом постанови, ПП "Гидростандарт" на підставі наявних у матеріалах справи видаткових накладних здійснило поставку товару покупцю (ресурсів) на загальну суму 638 724,24 грн., зокрема за накладною №PH-0000483 від 23.04.2019 на суму 144 213,30 грн. (з ПДВ) та за накладною №PH-0000493 від 25.04.2019 на суму 51 976,98 грн. (з ПДВ).

За змістом позовної заяви ПП "Гидростандарт" зазначає, що:

- товар, поставлений за видатковою накладною №PH-0000483 від 23.04.2019, (строк оплати до 31.08.2019) відповідач оплатив частково і на час вирішення спору залишається несплаченою сума у розмірі 45 509,41грн.;

- товар, поставлений за видатковою накладною №PH-0000493 від 25.04.2019, (строк оплати до 02.09.2019) на суму 51 976,98 грн. покупець не оплатив.

Пунктом 5.2 договору сторони погодили, що оплата за поставлені ресурси буде здійснюватися протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обраховується з моменту поставки ресурсів та надання документів, зазначених у п.6.4 договору.

За умовами пункту 4 специфікації №6 від 16.04.2019 до договору строк оплати - протягом 130 календарних днів з моменту поставки ресурсів.

Як убачається з матеріалів справи та не спростовується відповідачем, покупець прийняв товар, поставлений, зокрема, за видатковими накладними №PH-0000483 від 23.04.2019 та №PH-0000493 від 25.04.2019.

Під час розгляду справи у Господарському суді Донецької області відповідач посилався на те, що зобов`язання по оплаті товару не виникло, оскільки він не отримав від позивача всіх документів, передбачених договором (п.6.4 договору). У свою чергу, судова колегія звертає увагу, що наявні в матеріалах справи видаткові накладні не містять будь-яких зауважень та застережень щодо відсутності транспортних, супровідних, пакувальних документів, сертифікатів чи рахунків на оплату.

Усупереч твердженням відповідача, матеріали справи не містять доказів звернення останнього до ПП "Гидростандрат" з вимогою надати визначені пунктом 6.4 договору документи на поставлений товар.

Крім того суд апеляційної інстанції враховує, що за умовами пункту 6.5 договору покупець вправі відмовитися від приймання поставлених ресурсів до надання документів, зазначених у п.6.4 договору. У свою чергу, до матеріалів справи не додано доказів відмови ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" від приймання поставлених ПП "Гидростандрат" ресурсів до надання документів, зазначених у п.6.4 договору.

Отже, оскільки спірний товар отриманий відповідачем на підставі видаткових накладних №PH-0000483 від 23.04.2019 та №PH-0000493 від 25.04.2019, які є належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами, судова колегія погоджується з висновками Господарського суду Донецької області про настання для відповідача строку оплати за товар. При цьому оплата за поставлений товар по видатковій накладній №PH-0000483 від 23.04.2019 мала бути здійснена до 31.08.2019 та по видатковій накладній №PH-0000493 від 25.04.2019 до 02.09.2019.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач 03.08.2023 через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду першої інстанції із клопотанням про долучення до матеріалів справи додаткових доказів - платіжних інструкцій №13511 від 27.09.2019 на суму 51 976,98 грн. та №13512 від 27.09.2019 на суму 144 213,30 грн.

За змістом апеляційної скарги ПП «Гидростандарт» наголошує на тому, що Господарський суд Донецької області, поновлюючи відповідачу строк на подання копій платіжних інструкцій, не взяв до уваги вимоги ч.ч.3, 4 ст.80 ГПК України. За твердженнями апелянта, усупереч вказаних вимог закону, відповідач не повідомив разом із поданням відзиву про те, що копії відповідних платіжних інструкцій не можуть бути подані до суду у встановлений строк, які були вжиті заходи з метою отримання доказів та що вони будуть подані додатково до суду.

Разом з тим, судова колегія враховує, що обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для надання доказів відповідач зазначив, що Покровську міську територіальну громаду та Удачненську селищну територіальну громаду (місця розташування відповідача) включено до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022. Внаслідок постійних артилерійських обстрілів було створено небезпеку для працівників ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське", які були вимушені тимчасово виїхати до інших місць проживання. Відповідач зауважив, що такі докази не могли бути надані одночасно із відзивом на позовну заяву, оскільки у зв`язку з військовим станом в Україні відповідальні за облік заборгованості працівники ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" працюють дистанційно та не мають доступу до архіву бухгалтерських документів, що розташований на підприємстві. Для з`ясування фактів оплати за спірними видатковими накладними було здійснено запит до обслуговуючого банку та лише 01.08.2023 о 18:12год. отримано скан - копії відповідних платіжних доручень.

Враховуючи викладені відповідачем підстави, приймаючи до уваги введення в Україні воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з огляду на положення ст.119 ГПК України, судова колегія вважає обґрунтованим висновок Господарського суду Донецької області про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску відповідачем строку на подання доказів, поновлення процесуального строку для подання таких доказів та долучення їх до матеріалів справи.

Судова колегія також враховує, що додатково надані відповідачем документи не є новими для позивача та є доказом виконання свого зобов`язання відповідачем, що повинен був врахувати позивач перед поданням позовної заяви до суду у червні 2023 року.Судова колегія вважає несумлінними доводи позивача про відсутність підстав для врахування судом оплати відповідачем поставки.

Отже, матеріали справи містять копії платіжних інструкцій №13512 від 27.09.2019 та №13511 від 27.09.2019 (достовірність яких не спростовується та не заперечується позивачем), які свідчать про перерахування ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" на користь ПП "Гидростандарт" грошових коштів у якості оплати за отримані згідно з видатковими накладними №PH-0000483 від 23.04.2019 та №PH-0000493 від 25.04.2019 ресурси (у призначенні платежу міститься посилання на договір та на означені видаткові накладні). За таких обставин обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи, є висновки суду першої інстанції про здійснення відповідачем оплати вартості товару, отриманого за видатковими накладними №PH-0000483 від 23.04.2019 та №PH-0000493 від 25.04.2019, у повному обсязі. Означене, у свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ПП "Гидростандарт" про стягнення з ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" суми основного боргу у розмірі 97 486,39 грн.

За змістом апеляційної скарги ПП "Гидростандарт" стверджує, що суд першої інстанції не взяв до уваги доводи представника позивача про те, що представником відповідача не надано доказів повної сплати вартості поставлених йому ресурсів згідно з договором з урахуванням специфікації до договору №6 від 16.04.2019. Крім того, на переконання апелянта, суд першої інстанції не дослідив та не надав жодної оцінки поданим представником позивача відомостям, що підтверджують фактичні розрахунки відповідача з позивачем, у тому числі за договором №2722П від 14.02.2019, зі змісту яких убачається, що станом на час розгляду справи №905/803/23 у Господарському суді Донецької області заборгованість відповідача перед позивачем за договором №2722П від 14.02.2019 складає 95 573,52 грн.

Разом з тим, відповідно до положень ст.162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч.1). Позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову (ч.3).

Визначення відповідача/відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що безпосередньо у позовній заяві ПП «Гидростандарт» були визначені в якості підстав для стягнення з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» заборгованості в сумі 97 486,39 грн. видаткові накладні №PH-0000483 від 23.04.2019 та №PH-0000493 від 25.04.2019. Отже, усупереч твердженням апелянта, у цьому випадку не йде мова про загальну заборгованість відповідача перед позивачем за договором №2722П від 14.02.2019, тобто не йде мова про заборгованість за всіма видатковими накладними в межах означеного договору, які не були ним визначені в позовній заяві.

Судова колегія також враховує, що матеріали справи містять заяву ПП «Гидростандарт» про зміну підстав позову (вх.№07-10/3463/23 від 25.08.2023), за змістом якої підставою для стягнення з відповідача заборгованості за договором №2722П від 14.02.2019 визначено іншу, нову видаткову накладну - №PH-0000465 від 22.04.2019 та відповідно на суму 95574,48 грн. Позивач також зазначив про зменшення розміру позовних вимог.

Разом з тим, ухвалою суду першої інстанції від 01.09.2023 у справі №905/803/23, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.10.2023, залишено без розгляду заяву ПП «Гидростандарт» про зміну підстав позову. Отже, предметом розгляду у межах справи №905/803/23 є позовна заява ПП «Гидростандарт» у первісній редакції, згідно з якою підставою для стягнення спірної заборгованості є саме видаткові накладні №PH-0000483 від 23.04.2019 та №PH-0000493 від 25.04.2019.

Згідно приписів ст.ст.611, 625 ЦК України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунками позивача:

- сума інфляційних на борг у розмірі 45 509,41 грн. (за видатковою накладною №PH-0000483 від 23.04.2019) за період вересень 2019 - травень 2023 склала 24 437,77 грн.;

- сума інфляційних на борг у розмірі 51 976,98 грн. (за видатковою накладною №PH-0000493 від 25.04.2019) за період вересень 2019 - травень 2023 склала 27 910,75 грн.;

- сума 3% річних, нарахованих на борг у розмірі 45 509,41 грн. (за видатковою накладною №PH-0000483 від 23.04.2019), за період з 01.09.2019 по 14.06.2023 склала 5 169,37 грн.;

- сума 3% річних, нарахованих на борг у розмірі 51 976,98 грн. (за видатковою накладною №PH-0000493 від 25.04.2019) за період з 03.09.2019 по 14.06.2023 склала 5 895,47 грн.

Як зазначалося вище за текстом постанови, з урахуванням умов специфікації №6 від 16.04.2019 оплата за поставлений позивачем товар по видатковій накладній №PH-0000483 від 23.04.2019 мала бути здійснена до 31.08.2019 та по видатковій накладній №PH-0000493 від 25.04.2019 - до 02.09.2019.

При цьому відповідачем здійснено оплату поставленого позивачем товару на підставі платіжних інструкцій №13512 від 27.09.2019 (за видатковою накладною №PH-0000483) та №13511 від 27.09.2019 (за видатковою накладною №PH-0000493).

Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, порушенням грошового зобов`язання на визначену позивачем суму 45 509,41 грн. за видатковою накладною №PH-0000483 є період з 01.09.2019 по 26.09.2019 та за видатковою накладною №PH-0000493 на суму 51 976,98 грн. є період з 03.09.2019 по 26.09.2019.

За розрахунками Господарського суду Донецької області, які фактично не оспорюються позивачем за змістом апеляційної скарги та з огляду на приписи ст.269 ГПК України (межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції) судом апеляційної інстанції не перевіряються, стягненню з відповідача підлягають інфляційні в загальному розмірі 682,41 грн. та 3% річних у загальному розмірі 199,78 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені судова колегія зазначає наступне.

За змістом ст.ст.549, 611 ЦК України та ст.ст.216-218, 230 ГК України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є також право кредитора вимагати, зокрема, сплати пені.

За умовами п.7.2 договору, у разі порушення більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів строку оплати ресурсів, постачальник має право вимагати від покупця виплати пені у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у відповідному періоді.

За розрахунком позивача, зробленим виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення:

- сума пені, нарахованої на борг у розмірі 45 509,41 грн. (за видатковою накладною №PH-0000483 від 23.04.2019), за період з 01.09.2019 по 01.03.2020 склала 6 616,85 грн.;

- сума пені, нарахованої на борг у розмірі 51 976,98 грн. (за видатковою накладною №PH-0000493 від 25.04.2019), за період з 03.09.2019 по 03.03.2020 склала 7 522,85 грн.

Разом з тим, позивачем при здійсненні розрахунків пені не враховано положення пунктів 5.2, 7.2 договору та умови специфікації, з урахуванням яких постачальник має право вимагати від покупця виплати пені у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочення, починаючи з 31 дня від граничного строку оплати, який становить 130 календарних днів від дати поставки. Тобто, як правильно зазначено Господарським судом Донецької області, правомірним є нарахування пені після спливу 160 днів з дати поставки ресурсів, а розмір пені, обчисленої від суми простроченого платежу, не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

Отже, приймаючи до уваги умови договору та специфікації, постачальник, за наявності заборгованості, мав право вимагати від покупця виплати пені за видатковою накладною №PH-0000483 починаючи з 29.09.2019, а за видатковою накладною №PH-0000493 - з 01.10.2019. Оскільки заборгованість за товар за видатковими накладними №PH-0000483 та №PH-0000493 повністю погашена відповідачем 27.09.2019, місцевий господарський суд обґрунтовано зазначив про відсутність правових підстав для нарахування та, відповідно, для стягнення з відповідача пені.

Як убачається з матеріалів справи, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідач просив у разі, якщо суд дійде висновку про стягнення суми заборгованості, а також неустойки, інфляційних та 3% річних, зменшити розмір відповідних нарахувань на 50%.

Клопотання обґрунтоване наступним. Неналежне виконання ПрАТ "Шахтоуправління "Покровське" обов`язків за договором обумовлено складним економічним становищем відповідача під час військової агресії Російської Федерації. З початку бойових дій виробничі потужності відповідача було значно скорочено, персонал евакуйовано в інші регіони України, частину персоналу мобілізовано до лав ЗСУ. Як наслідок, реалізація продукції скоротилась, виторгу не надходило.

З аналізу положень статей 230, 233 ГК України та статей 549, 551 ЦК України вбачається, що ними передбачено право суду на зменшення штрафних санкцій (штрафу, пені), у той час як стягнення 3% річних та інфляційних не є штрафними санкціями, зокрема неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, на яку посилається відповідач, міститься наступний правовий висновок: «виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання».

У свою чергу, відповідне зменшення відсотків річних Велика Палата Верховного Суду допустила з урахуванням конкретних обставин справи, а саме: встановлення такої процентної ставки на рівні 40% та 96%, та її явної невідповідності принципу справедливості, тоді як у розглядуваній справі №905/803/23 відсотки річних розраховані за встановленою у ст.625 ЦК України ставкою у розмірі 3% та не вбачається порушення принципів розумності, справедливості та пропорційності під час їх нарахування позивачем відповідачу. Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2023 у справі №922/558/22.

Крім того судова колегія звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18, на яку посилається відповідач, не міститься висновку про можливість зменшення інфляційних.

За таких обставин обґрунтованим є висновок місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для зменшення розміру 3% річних та інфляційних. У свою чергу, у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені відмовлено, що виключає підстави для її зменшення, у тому числі за клопотанням відповідача.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги позивача без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2023 у справі №905/803/23 - без змін.

З урахуванням приписів ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даного клопотання здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 01.09.2023 у справі №905/803/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.12.2023.

Головуючий суддя О.Є. Медуниця

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка