РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023Справа № 910/14817/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг»

до Дочірнього підприємства «Комунальне підприємство «Маяк»

про стягнення 195 352,73 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» до Дочірнього підприємства «Комунальне підприємство «Маяк» про стягнення 195 352,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не у повному обсязі виконано рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 910/25909/13, у зв`язку з чим позивачем за прострочення виконання грошового зобов`язання нараховано до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 179 418,55 грн та 3% річних у розмірі 15 934,18 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

Дана ухвала суду направлялася відповідачу на поштову адресу, вручення якої 03.10.2023 підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням із відміткою про вручення.

Разом із цим, у визначений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

За положеннями ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 ст. 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

01.05.2001 між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», яка у квітні 2011 року у відповідності до вимог та положень Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 перейменована у Публічне акціонерне товариство «Київенерго» та Дочірнім підприємством «Комунальним підприємством «Маяк» укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8171001.

Вказана обставина встановлена рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі №910/25909/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Дочірнього підприємства «Комунальне підприємство «Маяк» про стягнення заборгованості.

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі №910/25909/13 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Дочірнього підприємства «Комунальне підприємство «Маяк» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 155 194,89 грн, 3% річних у сумі 13 220,81 грн, інфляційну складову боргу у сумі 4 451,85 грн, пеню у сумі 4 266,30 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 3 542,68 грн.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом міста Києва 04.04.2014 видано відповідний наказ.

Відповідач рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі № 910/25909/13 не виконав, заборгованість позивачу не сплатив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2021 у справі №910/25909/13 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортсервіс-СМТ» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задовольнити було задоволено. Замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (ідентифікаційний код 0131305) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортсервіс-СМТ» (01011, місто Київ, вул. Рибальська, будинок 13, ідентифікаційний код 32826328) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/25909/13, виданого 04.04.2014 року про стягнення з Дочірнього підприємства «Комунальне підприємство «Маяк» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованості за спожиту теплову енергію у сумі 155 194,89 грн, 3% річних у сумі 13 220,81 грн, інфляційних втрат у сумі 4 451,85 грн, пені у сумі 4 266,30 грн та витрат по сплаті судового збору у сумі 3 542,68 грн.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Спортсервіс-СМТ» (ідентифікаційний код 32826328) перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» (ідентифікаційний код 32826328).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» є новим стягувачем у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання у справі № 910/25909/13.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення . 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати товару, є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм ст. 625 Цивільного кодексу України.

Сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Зазначений спосіб розрахунку склався як усталена судова практика, його використовують всі бухгалтерські програми розрахунку інфляційних. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не вбачає необхідності відступу від такого способу розрахунку інфляційних збитків у порядку статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки він не суперечить зазначеній нормі права та законодавству, яке застосовується при розрахунку інфляційних збитків.

Вказана позиція також викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19 та спростовує заперечення відповідача, викладені у відзиві.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ч. 2 ст. 625 викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.

Враховуючи невиконання Дочірнім підприємством «Комунальне підприємство «Маяк» рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2014 у справі №910/25909/13, (загальна сума заборгованості за яким становить 180 676,53 грн), позивач просить стягнути з відповідача 179 418,55 грн інфляційних втрат та 15 934,18 грн 3 % річних.

Доказів сплати заборгованості у сумі 180 676,53 грн станом на час прийняття рішення у даній справі суду не надано.

Суд перевіривши розрахунок втрат від інфляції та 3% річних, здійснений позивачем, приходить до висновку про його обґрунтованість та арифметичну правильність.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Комунальне підприємство «Маяк» (пр-т Степана Бандери, буд. 8, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 23168794) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-Борг» (вул. Рибальська, 13, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 32826328) 179 418 грн 55 коп. інфляційних втрат, 15 934 грн 18 коп. 3% річних та 2 930 грн. 29 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 29.11.2023.

Суддя Т.Ю. Трофименко