ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2023 р. Справа№ 910/19644/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Владимиренко С.В.

Демидової А.М.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Червінчик Є.Є.

від відповідача: Лопатнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Фермерського господарства "Добробут 10"

на рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2023 (повне рішення складено 22.02.2023)

у справі № 910/19644/21 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Фермерського господарства "Добробут 10"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2021 року Фермерське господарство "Добробут 10" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання рішення щодо ненадання Міністерству економіки України інформації про позивача, як господарство, що має право на часткову компенсацію вартості придбаної сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва за рахунок державного бюджету протиправним, та про зобов`язання відповідача подати до Міністерства економіки України інформацію про позивача, як господарство, що має право на часткову компенсацію вартості придбаної сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва за рахунок державного бюджету за придбаний тракторний зсувний причіп ТЗП 27 Атлант на підставі ст. ст. 173, 174 ГК України.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач придбав сільськогосподарську техніку на суму 1 103 500 грн. з ПДВ, у зв`язку з чим у нього виникло право на часткову компенсацію вартості цієї техніки за рахунок державного бюджету за програмою фінансової підтримки сільгосптоваровиробників, які спрямовуються на фінансову підтримку розвитку фермерських господарств, яку визначено Порядком використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання фінансової підтримки розвитку фермерських господарств, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 року № 106. Позивач зазначив, що подав 04.12.2020 відповідачу заявку для отримання часткової компенсації вартості придбаної сільськогосподарської техніки з необхідними додатками до неї. В той же час, відповідач листом № 20.1.0.0.0/7-210614/9255 від 15.06.2021 року повідомив позивача про неподання інформації до Мінекономіки щодо отримання позивачем компенсації, з посиланням на те, що заявка подана з порушенням термінів, а саме: не 04.12.2020, а 07.12.2020.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/19644/21 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач не подав відповідачу у встановлений строк (до 05 грудня 2020 року) акт приймання-передачі техніки та обладнання. Тому заявка з усіма підтвердними документами подана позивачем з порушенням вимог п. 11 Порядку і тому твердження позивача про те, що ця заявка з усіма доданими до неї документами подана у строк встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 року № 130 є необґрунтованими та безпідставними.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі № 910/19644/21, Фермерське господарство "Добробут 10" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права, зокрема, п. 11 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання фінансової підтримки розвитку фермерських господарств, ст. 74 ГПК України, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на те, що на копії заявки на отримання часткової компенсації стоїть відмітка Сквирського відділення АТКБ «Приватбанк» про отримання документів - 04.12.2020, в той же час, реєстрація в електронній базі відповідача відбулась 07.12.2020.

Позиції інших учасників справи

Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а судове рішення - без змін, зазначаючи при цьому, що наявні в матеріалах справи письмові докази свідчать про подання заявки до банку, саме 07.12.2020.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Добробут 10" по справі № 910/19644/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І.П., судді: Демидова А.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 витребувано з господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/19644/21. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Добробут 10" на рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/19644/21 до надходження даної справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023, після надходження матеріалів справи на запит та усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Добробут 10" на рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/19644/21. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Добробут 10" на рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі №910/19644/21 в засіданні суду на 20.09.2023.

У зв`язку з відпусткою судді Євсікова О.О. за розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 був призначений та проведений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023 для розгляду справи визначений склад колегії суддів: Ходаківська І. П. - головуючий (суддя-доповідач), судді: Владимиренко С.В., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2023 справу прийнято до розгляду колегією суддів у визначеному складі.

У судовому засіданні 20.09.2023 у розгляді справи оголошено перерву до 01.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.10.2023 за клопотанням Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" розгляд справи № 910/19644/21, призначений на 01.11.2023, постановлено здійснювати в режимі відеоконференції у системі EasyCon.

У судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні взяв участь представник відповідача (в режимі відеоконференції), заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні та залишити в силі оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, відповідно до умов договору купівлі-продажу № 41/47 921 від 11.06.2020, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноторг" та Фермерським господарством "Добробут 10", останнім придбано сільськогосподарську техніку, а саме: тракторний зсувний причіп ТЗП-27 "Атлант", вартістю 1 103 500 грн. з урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № Ю-3142 від 10.08.2020, актом приймання-передачі від 10.08.2020, свідоцтвом про реєстрацію машин та платіжними дорученнями № 15 від 12.06.2020 на суму 551 750 грн. та від 07.08.2020 на суму 551 750 грн.

З метою отримання часткової компенсації вартості придбання: тракторного зсувного причіпу ТЗП-27 "Атлант" за рахунок бюджетних коштів у відповідності до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткової компенсації вартості сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 № 130 позивач подав до відповідача відповідну заявку із документами.

Відповідач листом від 16.06.2021 № 20.1.0.0.0/7-210614/9255 повідомив позивача про те, що перший раз документи на компенсацію техніки: тракторний зсувний причіп ТЗП-27 "Атлант" були подані з пропуском встановленого строку - 07.12.2020, в той час, як відповідно до правил програми Постанови № 130 ці документи необхідно було подати не пізніше 05.12.2020, а відтак, відповідач не має права подавати позивача на отримання компенсації.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач послався на те, що заявку на отримання компенсації було ним подано до банку 04.12.2020, на підтвердження чого ним надано заявку для отримання часткової компенсації вартості придбаної сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва з відміткою банку про її отримання - 04.12.2020, а також оригінал акту приймання-передачі від 10.08.2020, який є у переліку підтвердних документів зазначеної заявки від 04.12.2020.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 174 ГК України та ст. 11 ЦК України визначено, що господарські (цивільні) зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 10 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для часткової компенсації вартості сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 № 130, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок) передбачено, що часткова компенсація надається сільськогосподарським товаровиробникам на безповоротній основі за придбані техніку та обладнання, вартість яких зазначена в актах приймання-передачі та інших документах, що підтверджують оплату через уповноважений банк у розмірі 25 відсотків вартості (без урахування податку на додану вартість) - за придбані техніку та обладнання. Вартість техніки та обладнання, придбаних з 1 грудня поточного року, підлягає частковій компенсації в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на наступний рік на відповідні цілі.

За положеннями п. 11 Порядку для отримання часткової компенсації сільськогосподарські товаровиробники подають до уповноваженого банку, через який здійснено оплату техніки та обладнання, заявки та підтвердні документи щодо їх придбання, а саме: копію платіжного доручення; акт приймання-передачі техніки та обладнання; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та/або машини (якщо техніка підлягає обов`язковій державній або відомчій реєстрації). Заявки для отримання часткової компенсації вартості техніки та обладнання, придбаних до 1 грудня поточного року, подаються до 5 грудня поточного року за наявності поданих у повному обсязі підтвердних документів. Заявки для отримання часткової компенсації вартості техніки та обладнання, придбаних з 1 грудня поточного року, подаються до 1 квітня наступного року. Форма заявки для отримання часткової компенсації визначається Мінекономіки. Уповноважений банк за згодою сільськогосподарського товаровиробника надає Мінекономіки інформацію про сільськогосподарського товаровиробника, яка становить банківську таємницю або містить персональні дані, за формою, визначеною цим банком. Відповідність заявника критерію, зазначеному у пункті 3 цього Порядку, декларується заявником у заявці для отримання часткової компенсації, форма якої затверджена Мінекономіки. У разі надання недостовірної інформації сільськогосподарський товаровиробник повертає отримані бюджетні кошти і позбавляється протягом трьох років від дати виявлення такого порушення права на отримання часткової компенсації вартості техніки та обладнання. Відповідність заявника вимогам, зазначеним в абзаці сьомому пункту 10 цього Порядку, перевіряється уповноваженим банком виходячи з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, розміщеного на офіційному веб-сайті Мін`юсту.

Згідно з п. 12 Порядку уповноважені банки формують реєстр сільськогосподарських товаровиробників, які придбали техніку та обладнання (далі - реєстр), і щомісяця до 10 числа подають його в електронному та паперовому вигляді до Мінекономіки. Форма реєстру визначається Мінекономіки. Реєстр містить інформацію про повне найменування, код згідно з ЄДРПОУ сільськогосподарського товаровиробника, вид і марку техніки та обладнання, повне найменування, код згідно з ЄДРПОУ виробника техніки та обладнання, вартість їх придбання, суму коштів, що підлягає частковій компенсації.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем придбано обладнання для агропромислового комплексу - тракторний зсувний причіп ТЗП-27 "Атлант", у зв`язку з чим з метою отримання часткової компенсації за рахунок бюджетних коштів вартості придбаного обладнання, він звернувся до позивача з відповідною заявою.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, положення Порядку, що регулюють реалізацію державної програми "Фінансова підтримка сільгосптоваровиробників" за напрямом "Часткова компенсація вартості сільськогосподарської техніки та обладнання вітчизняного виробництва", не надають Банку будь-яких повноважень на вирішення питання щодо наявності у позивача права на отримання компенсації за придбання техніки або обладнання відповідно до Порядку.

Згідно з Порядком у Банку у разі подання позивачем заявки та документів з метою отримання часткової компенсації за рахунок бюджетних коштів вартості придбання трактору ХТЗ-243К.20 виникає обов`язок з передання такої інформації до Мінекономіки для забезпечення можливості отримання позивачем таких коштів.

При цьому Порядком чітко визначені строки подання таких заявок, у випадку позивача - для отримання часткової компенсації вартості техніки та обладнання, придбаних до 1 грудня поточного року, заявки подаються до 5 грудня поточного року за наявності поданих у повному обсязі підтвердних документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 86 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Місцевим господарським судом досліджено надані сторонами докази на підтвердження дати подання заявки до установи відповідача та обґрунтовано встановлено, що заявку позивача, прийнято та зареєстровано відповідачем саме 07.12.2020, про що свідчать відмітки банку на цій заявці та на усіх доданих до неї документах про їх отримання, які були надані відповідачем суду.

При цьому, під час дослідження оригіналу акту приймання-передачі від 10.08.2020 , який було додано позивачем до заявки, судом встановлено, що у вказаному акті приймання-передачі міститься виправлення дати рукописної відмітки банку про прийняття відповідачем цього акту з 07.12.2020 на 04.12.2020, що свідчить про те, що зазначений акт у встановлений Порядком строк - до 05 грудня 2020 року не був поданий відповідачу, а відтак, твердження позивача про те, що спірна заявка з усіма доданими до неї документами подана у строк встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2017 року № 130, є недоведеним.

За вказаних обставин апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції надано належну оцінку наданих сторонами доказів.

Посилання скаржника на те, що зазначена на документах позивача, наданих суду відповідачем, дата свідчить про внесення його заявки до електронної бази банку, не підтверджене будь-якими доказами.

З огляду на зазначене вище, апеляційний господарський суд вважає правомірним повернення відповідачем заявки позивача як поданої після встановленого п. 11 Порядком строку, а відтак, рішення господарського суду міста Києва про відмову в позові є обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Добробут 10" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 13.02.2023 у справі № 910/19644/21 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано - 20.11.2023 (у зв`язку з: перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці з 06.11.2023 по 17.11.2023; перебуванням суддів Владимиренко С.В. та Демидової А.М. на навчанні в Національній школі суддів України з 13.11.2023 по 17.11.2023).

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді С.В. Владимиренко

А.М. Демидова