АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

30 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1689/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ПУМА СЕ (PUMA SE) - адвокат Войков А.П.

від ТОВ "Стіллі" - адвокат Краснопивцев О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУМА СЕ (PUMA SE)

на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 (повний текст складено та підписано 14.09.2023, суддя Щавинська Ю.М.)

у справі №916/1689/23

за позовом ПУМА СЕ (PUMA SE)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіллі"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеської митниці

про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг

ВСТАНОВИВ

ПУМА СЕ (PUMA SE) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіллі", в якій просило суд заборонити відповідачеві здійснювати використання позначення, яке є схожим настільки, що його можна сплутати із торговельними марками за міжнародними реєстраціями, права на які належать позивачеві та вилучити з цивільного обороту та знищити товар ввезений за митною декларацією одержувачем/імпортером якого є ТОВ "СТІЛЛІ".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Стіллі" на митну територію України ввезено товар, який містить ознаки використання об`єкту права інтелектуальної власності знаків для товарів та послуг на підставі міжнародної реєстрації, право інтелектуальної власності на які належить ПУМА СЕ, що підтверджується, зокрема висновком експерта виготовленим на замовлення позивача.

При цьому, як стверджує позивач, ПУМА СЕ (PUMA SE) не надавала ТОВ "Стіллі" права на використання своїх торговельних марок за міжнародними реєстраціями знаків для товарів і послуг у будь-який спосіб, в т.ч. нанесення її на будь-який товар. Між позивачем та відповідачем не має жодних комерційних зав`язків, а використання наявних на товарі позначок може ввести в оману споживачів.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 по справі №916/1689/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернувся позивач з апеляційною скаргою в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 по справі №916/1689/23 скасувати повністю ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.10.2023 відкрито апеляційне провадження по справі №916/1689/23 за апеляційною скаргою ПУМА СЕ (PUMA SE) на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 та призначено справу до розгляду на 22.11.2023.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від відповідача в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.11.2023 у справі №916/1689/23 оголошено перерву до 30.11.2023, а також запропоновано учасникам страви надати свої пропозиції, міркування, заперечення щодо можливості призначення по справі судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Так, у відповідності до пояснень наданих ТОВ "Стіллі" останнє зазначає, що у наявних матеріалах справи наявні надані обома сторонами висновки експертів із протилежними результатами проведеного дослідження. Разом з цим, відповідач вважає, що висновок, наданий позивачем містить ряд суттєвих недоліків, а тому суд першої інстанції надав такому висновку належної оцінки та правомірно відхилив його.

Разом з цим, у разі призначення судом апеляційної інстанції судової експертизи, відповідач пропонує доручити її проведення Відокремленому структурному підрозділу ДП «Інформаційні судові системи» - «Центру судової експертизи та експертних досліджень» та на вирішення експерта поставити питання: «Чи є позначення у вигляді смуг, що розміщені на бічні поверхні товару - взуття жіноче типу «кросівки» артикул: BL21-* - схожим настільки, шо його можна сплутати зі знаками, зареєстрованими за міжнародною реєстрацію за №№ 426712, 439162 та 1250838, правовласником яких є ПУМА СЕ (PUMA SE), та таким, що здатне в процесі використання вводити в оману споживача відносно виробника товару?».

ПУМА СЕ (PUMA SE) в наданих до суду апеляційної інстанції поясненнях зазначає, що на думку позивача, у справі немає необхідності призначати судову експертизу, оскільки за результатами проведення експертного дослідження № 203-04/23 від 10.04.2023, на замовлення позивача, висновком атестованого судового експерта Сповою К.А. підтверджено, що позначення, використані на зразках взуття за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ від 21.03.2023 № UA500500/2023/009288 MRN23UA88U0, є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками за міжнародними реєстраціями №№ 426712, 439162, 1250838, права на які належать компанії PUMA SE.

Разом з цим, позивач зазначає, що у разі призначення у справі судової експертизи, є за доцільне доручити її проведення одному із державних науково-дослідних установ судових експертиз, які працюють в Україні та мають право проведення експертиз за спеціальністю: 13.06 «Дослідження, пов`язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями»: 1) Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України; 2) Київському науково-дослідному інституту судових експертиз; 3) Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. M.С. Бокаріуса; 4) Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Також, на думку позивача, на вирішення судового експерта слід поставити питання: «Чи є позначення використані на бічній поверхні, на зразках взуття артикул BL21-* за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ від 21.03.2023 № UA500500/2023/009288, схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками за міжнародними реєстраціями №№ 426712, 439162, 1250838, права на які належать компанії PUMA SE?».

Під час судового засідання від 30.11.2023 колегією суддів, разом із представниками учасників справи, було погоджено експертну установу, якій слід доручити проведення судової експертизи, питання, яке має бути поставлене на вирішення експертів, а також погоджено покладення витрат за проведення судової експертизи на сторони справи порівну.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши учасників с прави, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

У відповідності до приписів ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

У відповідності до з п.п. 1.2.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (далі - Інструкція) основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема, експертиза у сфері інтелектуальної власності: літературних та художніх творів; фонограм, відеограм, програм (передач) організації мовлення; винаходів і корисних моделей; промислових зразків; сортів рослин і порід тварин; комерційних (фірмових) найменувань, торговельних марок (знаків для товарів і послуг), географічних зазначень; топографій інтегральних мікросхем; комерційної таємниці (ноу-хау) і раціоналізаторських пропозицій; економічна у сфері інтелектуальної власності.

Основним завданням експертизи об`єктів інтелектуальної власності є визначення властивостей цих об`єктів, до яких належать об`єкти промислової власності, об`єкти авторського права і суміжних прав (Розділ V Інструкції).

При дослідженні об`єктів промислової власності вирішуються питання щодо властивостей цих об`єктів, а саме: знаків для товарів і послуг (торговельних марок); комерційних найменувань; географічних зазначень; промислових зразків; винаходів і корисних моделей; комерційної таємниці і ноу-хау; раціоналізаторських пропозицій; топографії інтегральних мікросхем; сортів рослин; порід тварин тощо.

Рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27.10.1993 (n. 33), та «Ankerl v. Switzerland» від 23.10.1996 р. (n. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини «Дульський проти України» від 01.06.2006 року (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №902/834/20, від 13.08.2021 у справі №917/1196/19, від 30.09.2021 у справі №927/110/18, від 23.12.2021 у справі №5015/45/11 (914/1919/20).

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить в першу чергу від позиції сторін спору, а також доводів і доказів, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, визначають фактичний склад у справі, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Відповідно до частини першої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу. Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Так, предметом позову у даній справі є вимоги позивача до відповідача про, зокрема, заборону здійснювати використання позначення, яке є схожим настільки, що його можна сплутати із торговельними марками за міжнародними реєстраціями, права на які належать позивачеві.

При цьому, позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Стіллі" на митну територію України ввезено товар, який містить ознаки використання об`єкту права інтелектуальної власності знаків для товарів та послуг на підставі міжнародної реєстрації, право інтелектуальної власності на які належить ПУМА СЕ.

Разом з позовом позивачем було надано висновок експерта №203-04/23 від 10 квітня 2023, відповідно до якого позначення, використані на зразках взуття за митною декларацією UA500500/2023/009288 MRN23UA88U0 від 21.03.2023 р., є схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками за міжнародними реєстраціями №№ 426712, 439162, 1250838, права на які належать компанії PUMA SE.

В свою чергу, відповідачем надано до суду висновок експерта №147-01 від 02.05.2023 за результатами проведення експертизи об?єктів інтелектуальної власності, згідно з яким позначення у вигляді смуг, що розміщені на бічній поверхні товару - взуття жіноче типу кросівки, халявки яких нижче щиколотки, при цьому заготівка верху закриває всю тильну поверхню стопи - напівчеревики. Металевого підноску напівчеревики не мають. Верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу. Підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу полівінілхлориду. Не відноситься до спеціального спортивного взуття. Внутрішня деталь верху з текстильного синтетичного матеріалу, не утеплені арт.: BL21-* - не є схожим настільки, що його можна сплутати зі знаками, зареєстрованими за міжнародною реєстрацією за №426712, №439162 та №1250838, правовласником яких є ПУМА СЕ (PUMA SE).

Отже, в даному випадку, результати висновків експертів, які надані позивачем та відповідачем суттєво розрізняються, щодо того чи є оспорювані позначення схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаком для товарів, для яких зареєстровано торговельну марку за міжнародними реєстраціями, права на які належать компанії PUMA SE.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що з метою усунення розбіжностей, викладених у вищевказаних висновках експертів, що були надані створами по справі, які стосуються одних і тих самих фактичних даних, а також враховуючи те, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини не можливо, по справі слід призначити судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності в порядку ст. 99 ГПК України.

Вирішуючи питання щодо експертної установи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 3 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Проаналізувавши пояснення сторін щодо призначення судової експертизи, судом встановлено, що позивач просив провести судову експертизу, зокрема в Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз. Відповідач, в свою чергу, не заперечував проти доручення проведення судової експертизи експертам Львівського науково-дослідного інституті судових експертиз.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність взаємної згоди між сторонами щодо обрання експертної установи для проведення експертизи.

Враховуючи викладене, з урахуванням ч. 3 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів всіх учасників справи, суд вважає за необхідне призначити проведення судової експертизи Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України.

З приводу питання, яке має бути поставлено на вирішення судової експертизи, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Підпунктом 5.5. п. 5 Розділу 5 Інструкції визначено орієнтовний перелік вирішуваних під час проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності, зокрема, чи є знак для товарів і послуг за свідоцтвом України (номер) тотожним або схожим зі знаком для товарів і послуг за свідоцтвом (номер) настільки, що їх можна сплутати? Чи є знак для товарів і послуг за свідоцтвом України (номер) тотожним або схожим з фірмовим найменуванням (назва) настільки, що їх можна сплутати? Чи є позначення (назва), нанесене(а) на (вказати куди) або застосоване(а) у (вказати де), тотожним або схожим настільки, що його можна сплутати із зареєстрованим знаком для товарів і послуг за свідоцтвом України (номер)?

Заслухавши представників учасників справи, враховуючи погодження сторонами питання, з якого має бути проведена експертиза та обставини, які слід встановити в ході розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне на вирішення експерта поставити наступне питання: «Чи є позначення у вигляді смуг, що розміщені на бічній поверхні товару - взуття жіноче типу «кросівки» заявленого за митною декларацією №UA500500/2023/009288, за артикулом BL21-*, схожим настільки, що їх можна сплутати зі знаками за міжнародними реєстраціями №426712, №439162, №1250838, права на які належать ПУМА СЕ (PUMA SE)?».

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Частиною 2 статті 125 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може зобов`язати учасника справи, який заявив клопотання про виклик свідка, призначення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача, забезпечення, витребування або огляд доказів за їх місцезнаходженням, попередньо (авансом) оплатити витрати, пов`язані з відповідною процесуальною дією. Якщо клопотання заявили декілька учасників справи, необхідну грошову суму авансом в рівних частках сплачують відповідні учасники справи, а у випадках, коли відповідна процесуальна дія здійснюється з ініціативи суду, - сторони в рівних частках.

У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що питання про призначення судової експертизи було розглянуто судом за ініціативи суду, витрати, пов`язані з попередньою оплатою проведення судової експертизи, покладаються на ПУМА СЕ (PUMA SE) та ТОВ "Стіллі" в рівних частках, що не заперечується даними сторонами.

Згідно з приписами ст. 100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Статтею 103 ГПК України визначено, що експертиза проводиться у судовому засіданні або поза межами суду, якщо це потрібно у зв`язку з характером досліджень, або якщо об`єкт досліджень неможливо доставити до суду, або якщо експертиза проводиться за замовленням учасника справи.

У разі якщо суд призначив проведення експертизи експертній установі, керівник такої установи доручає проведення експертизи одному або декільком експертам. Ці експерти надають висновок від свого імені і несуть за нього особисту відповідальність.

У відповідності до ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, призначення судом експертизи.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку про призначення по справі судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України та зупинення провадження по справі до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. ст. 99-101, 169, 228, 229, 234, 235 ГПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

1. Призначити у справі №916/1689/23 судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності.

2. Проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності доручити Львівському науково-дослідному інституті судових експертиз Міністерства юстиції України.

3. На вирішення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності поставити питання:

- Чи є позначення у вигляді смуг, що розміщені на бічній поверхні товару - взуття жіноче типу «кросівки» заявленого за митною декларацією №UA500500/2023/009288, за артикулом BL21-*, схожим настільки, що їх можна сплутати зі знаками за міжнародними реєстраціями №426712, №439162, №1250838, права на які належать ПУМА СЕ (PUMA SE)?

4. Витрати по оплаті проведення судової експертизи об`єктів інтелектуальної власності покласти в рівних частинах та ПУМА СЕ (PUMA SE) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Стіллі».

5. Направити на адресу Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення дослідження усі матеріали справи №916/1689/23.

6. Роз`яснити сторонам, що згідно ч.2 ст.38 ГПК України вони вправі з підстав, зазначених у ст.ст.35, 36, 37 цього кодексу, заявити експерту відвід.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

8. Апеляційне провадження у справі №916/1689/23 за апеляційною скаргою ПУМА СЕ (PUMA SE) на рішення Господарського суду Одеської області від 04.09.2023 зупинити до закінчення проведення судової експертизи та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.12.2023.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Філінюк І.Г.