ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" грудня 2023 р. Справа № 911/2742/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ", 01010, місто Київ, вулиця Острозьких Князів, будинок 32/2

до Комунального підприємства "ТОЛОКА", 08512, Київська область, Фастівський район, село Дорогинка, провулок Колгоспний, будинок 14 А

про стягнення 239 531,01 грн заборгованості за договором № 41АР200-101883-22 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 04.11.2022

суддя Шевчук Н.Г.

без виклику сторін

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" звернулось до господарського суду з позовом до Комунального підприємства "ТОЛОКА" про стягнення заборгованості за договором № 41АР200-101883-22 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 04.11.2022 у розмірі 239 531,01 грн, з яких 214 746,50 грн заборгованість за спожитий природний газ, 14 663,85 грн пеня, 879,83 грн 3% річних, 2 034,93 грн інфляційні втрати, 3 375,66 грн штраф за перевищення обсягу постачання газу, 3 830,24 грн штраф за менше споживання газу від підтвердженого обсягу природного газу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 41АР200-101883-22 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 04.11.2022 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений природний газ згідно перелічених в позовній заяві актів прийому-передачі природного газу у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.09.2023 відкрито провадження у справі № 911/2742/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ухвалою повідомлено відповідача, що відзив на позов подається протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позовну заяву, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Ухвала суду про відкриття провадження у справі надіслана на юридичну адресу місцезнаходження відповідача: 08512, Київська область, Фастівський район, село Дорогинка, провулок Колгоспний, будинок 14 А, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, ухвала повернулася на адресу суду із відміткою поштового відділення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Разом з тим, відповідачем в телефонному режимі було повідомлено поштову адресу КП "ТОЛОКА", а саме: м. Фастів, вул. Т. Рудяка, буд. 1, каб. 28, та надіслана на вказану адресу кореспонденція була отримана представником відповідача, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 329.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Суд наголошує, що відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вказані приписи Господарського процесуального кодексу України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, суд доходить висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частиною четвертою статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

04 листопада 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (Постачальник) та Комунальним підприємством "ТОЛОКА" (Споживач) укладено договір № 41АР200-101883-22 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2022 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені договором (пункт 1.1 Договору).

Згідно із пунктами 1.2, 1.3 Договору сторони визначили, що річний плановий обсяг постачання газу до 7000 куб м. Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено в Додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

Відповідно до пункту 3.2 Договору ціна одного кубічного метра (куб.м) природного газу без урахування ПДВ становить 33,25000000 грн, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 грн. Ціна одного кубічного метра природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 33,38657600 грн. ПДВ становить 6,67731520 грн. Всього ціна одного кубічного метра природного газу становить 40,06389120 грн.

Пунктом 3.3 Договору сторони передбачили, що зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2 та 3.3 Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором (пункт 3.4 Договору).

Згідно із пунктом 4.1 Договору, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць.

Відповідно до пункту 4.2 Договору оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні, в наступному порядку: оплата в розмірі 100% здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітнім місяцем.

Пунктом 9.1 Договору сторони домовились про те, що укладення даного договору та обмін документами, пов`язаними з виконанням його умов, може здійснюватися також в електронній формі з використанням систем електронного документообігу, в тому числі: сервіс електронного документообігу "Вчасно", система "M.E.Doc".

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (пункт 10.1 Договору).

В Додатку № 1 до Договору сторони погодили планові обсяги постачання газу у 2022 році по місяцях. В Додатку № 2 до Договору сторони визначили перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача.

Також між сторонами у справі у зв`язку з зміною ціни на природний газ було укладено ряд додаткових угод: від 30.11.2022 № ДУ-1/41АР200-101883-22; від 30.12.2022 № ДУ-2/41АР200-101883-22; від 31.01.2023 № ДУ-3/41АР200-101883-22; від 28.02.2023 № ДУ-4/41АР200-101883-22; від31.03.2023 № ДУ-5/41АР200-101883-22.

Так, додатковою угодою від 30.11.2022 № ДУ-1/41АР200-101883-22 сторони погодили, що з 01.12.2022 ціна одного кубічного метра природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 32,55324267 грн.

Додатковою угодою від 30.12.2022 № ДУ-2/41АР200-101883-22 сторони погодили викласти з 01.01.2023 пункт 1.1 Договору в наступній редакції: "постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2022 -2023 роках природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу в розмірах, строки та порядку, що визначені договором".

Пункт 1.2 Договору: "річний плановий обсяг постачання газу до 17000 куб м".

Пункт 10.1 Договору: "цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" в інформаційній платформі оператора ГТС до 31.12.2023, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення".

Пункт 3.3 договору: "ціна одного кубічного метра природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 29,21990933 грн".

Додатковою угодою від 31.01.2023 № ДУ-3/41АР200-101883-22 сторони погодили, що з 01.02.2023 ціна одного кубічного метра природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 27,55324267 грн.

Додатковою угодою від 28.02.2023 № ДУ-4/41АР200-101883-22 сторони погодили, що з 01.03.2023 ціна одного кубічного метра природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 23,05324267 грн.

На виконання умов договору позивач у період листопада 2022 року березня 2023 року поставив відповідачу природний газ обсягом 11559,77 куб.м на загальну суму 386214,44 грн, що підтверджується наступними актами приймання-передачі природного газу: від 30.11.2022 № ТГЗ82111747 на суму 6 487,55 грн, від 31.12.2022 № ТГЗ82127746 на суму 118 267,10 грн, від 31.01.2023 № ТГЗ83003369 на суму 36 713,29 грн, від 28.02.2023 № ТГЗ83032924 на суму 135 662,14 грн, від 31.03.2023 № ТГЗ83057854 на суму 89 084,36 грн, які підписані в двосторонньому порядку повноваженими представниками сторін та їх підписи скріплені печатками товариства та підприємства, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач своїх зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений природний газ згідно перелічених вище актів приймання-передачі природного газу не виконав, сплатив лише частково у розмірі 171 467,94 грн, у зв`язку з чим, за ним рахується борг в розмірі 214 746,50 грн.

Викладені обставини стали підставою для звернення до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Приписами частини другої статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із вимогами статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за поставлений природний газ згідно вищеперелічених актів приймання-передачі природного газу, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 214 746,50 грн. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 214 746,50 грн основного боргу.

Водночас, у зв`язку із несвоєчасною сплатою відповідачем вартості природного газу, спожитого КП "ТОЛОКА" у листопаді 2022 року - березні 2023 року позивачем по простроченій заборгованості кожного місяця окремо до дати фактичної сплати нараховано відповідачу 14 663,85 грн пені, 879,83 грн 3% річних та 2 034,93 грн інфляційних втрат (лише за зобов`язаннями лютого 2023 року).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Вказаний пункт Договору також узгоджується із положеннями статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" згідно з якими платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, судом встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вказаним нормам законодавства та обставинам справи, відповідачем контрозрахунку не подано, а тому вимоги у вказаній частині позову є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних.

Згідно поданого позивачем розрахунку, 3% річних з прострочених сум за сукупний період прострочення з 12.12.2022 по 05.05.2023 з урахуванням часткових оплат складають 879,83 грн, а інфляційні втрати нараховані на зобов`язання по лютому 2023 року за період березня 2023 року становлять 2 034,93 грн.

Здійснивши перевірку заявлених до стягнення 3% річних, суд вважає правомірним та обґрунтованим нарахування Комунальному підприємству "ТОЛОКА" за означені в позовній заяві періоди 879,83 грн - 3 % річних, а позов в цій частині - таким, що підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що по заборгованості лютого 2023 року прострочення сплати мало місце більше 15 календарних днів, а відтак, інфляційні нарахування за несвоєчасну сплату природного газу за лютий 2023 року, суд вважає підставними, правомірними, такими, що відповідають вимогам циівльного законодавства та підлягають задоволенню.

Також позивач на підставі пунктів 6.2.2, 6.2.3 Договору просить суд стягнути з відповідача штраф за перевищення обсягу постачання газу в розмірі 3375,66 грн та штраф за менше споживання газу від підтвердженого обсягу природного газу в розмірі 3 830,24 грн.

Пунктом 6.2.2 Договору передбачено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг поставленого споживачеві газу буде перевищувати підтверджений обсяг газу на цей період (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач сплачує постачальнику штраф за перевищення обсягу постачання газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) x Ц х K, де: Vф - обсяг фактично поставленого газу споживачу протягом розрахункового періоду за договором; Vп - підтверджений обсяг газу на розрахунковий період; Ц - вартість газу за договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,1 (при цьому, якщо перевищення обсягу газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт дорівнює 1).

Пунктом 6.2.3 Договору погоджено, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), споживач зобов`язується сплатити постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період.

Відповідно до частини другої статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Проаналізувавши зміст наведених пунктів договору, суд дійшов висновку, що визначена сторонами відповідальність не відноситься до штрафу.

Погоджена сторонами у договорі санкція, яка нараховується за певною формулою, а також санкція у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недовикористаного обсягу газу, за своєю правовою природою відносяться до збитків, відшкодування яких передбачено розділом VII Правил постачання природного газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правил постачання природного газу).

Згідно із підпунктами 1, 2 пункту 1 розділу VII Правил постачання природного газу відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим (крім споживачів, постачання яким здійснюється в рамках виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу на підставі статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"), постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках:

1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період;

2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) x Ц х K, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vn - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; К - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5. При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Позивач, заявляючи до стягнення санкції за пунктами 6.2.2, 6.2.3 Договору, які за своєю суттю є збитками, жодним чином не обґрунтував підстав заявлення таких вимог, не надав суду доказів понесених збитків (шкоди), не довів вини заподіювача шкоди та причинного зв`язку між діями заподіювача та настанням збитків.

За таких обставин, позивачем всупереч приписів статті 74 Господарського процесуального окдексу України, не доведено тих обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про стягнення з відповідача на підставі пунктів 6.2.2, 6.2.3 Договору штрафу за перевищення обсягу постачання газу в розмірі 3375,66 грн та штрафу за менше споживання газу від підтвердженого обсягу природного газу в розмірі 3830,24 грн, які за своєю суттю є збитками, у зв`язку з чим позовні вимоги у вказаній частині є безпідставними, недоведеними, необґрунтованими та непідтвердженими належними і допустимими доказами, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

Подібний висновок при вирішенні спору щодо стягнення передбачених Правилами постачання природного газу і договором збитків викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2022 у справі № 904/6994/20.

Згідно зі статтею 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу (стаття 13 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 14 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду.

Згідно із частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не спростував доводів позивача, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, спираючись та ті обставини, що в матеріалах справи відсутні будь-які інші докази, ніж ті, що надані позивачем на підтвердження порушення виконання відповідачем зобов`язань за договором № 41АР200-101883-22 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів від 04.11.2022, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 214 746,50 грн заборгованості за спожитий природний газ, 14 663,85 грн пені, 879,83 грн 3% річних, 2 034,93 грн інфляційниї втрат. В задоволенні позовних вимог про стягнення 3375,66 грн штрафу за перевищення обсягу постачання газу та 3830,24 грн штрафу за менше споживання газу від підтвердженого обсягу природного газу суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також позивачем у позовній заяві вказаний орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу та заявлено, що докази таких витрат будуть подані в порядку, встановленому статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. Станом на момент ухвалення рішення, доказів на підтвердження вказаних витрат позивачем не подано.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 238 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "ТОЛОКА" (08512, Київська область, Фастівський район, село Дорогинка, провулок Колгоспний, будинок 14 А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (04050, місто Київ, вулиця Князів Острозьких, будинок 32/2, ) 232 325 (двісті тридцять дві тисячі триста двадцять п`ять) грн 11 коп. (з яких 214 746,50 грн заборгованість за спожитий природний газ, 14 663,85 грн пеня, 879,83 грн 3 % річних, 2 034,93 грн інфляційні втрати), а також 3 484 (три тисячі чотириста вісімдесят чотири) грн 88 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 05.12.2023