ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Черкаси справа № 925/1294/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., за участю секретаря судового засідання Філіпової І.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище,

до відповідача - Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни,

про стягнення 83 555,32 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Шляпін О.В., довіреність від 27.01.2023 № 26 (в режимі відеоконференцзв`язку);

від відповідача - Патрікєєва І.В., адвокат, Ордер на надання правничої (правової) допомоги від 24.10.2023 серія СА № 1067737 (в режимі відеоконференцзв`язку).

29.09.2023 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище з вимогою стягнути з Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни суму боргу у розмірі 83 555,32 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем обов`язків споживача щодо оплати за спожиті послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням магазину "Перлина" вул. Соборна 130/3, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище Черкаської області, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.08.2023 за відсутності укладення відповідних договорів.

Ухвалою від 11.10.2023 господарський суд відкрив провадження у справі №925/1294/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судовий розгляд призначив на 09.11.2023 о 14:00. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті.

02.11.2023 від відповідачки надійшов відзив, в якому вона заперечує позов. ФОП Ляхевич Т.В. стверджує, що позивач пред`явив до стягнення заборгованість за надані послуги відповідно до договору від 01.10.2020 № 77-ТІ, який, за твердженням позивача, укладено між сторонами.

Посилаючись на ч. 1 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та наявність в будинку за адресою вул. Соборна, 130 зареєстрованого Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 130», відповідачка стверджує, що позивачем КІІ «Теплокомуненерго» міста Монастирище, порушено процедуру, щодо порядку укладення договорів на надання своїх послуг, через недотримання норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги», що в свою чергу призвело до наслідків недійсності та нікчемності рішення (протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку) від 25.09.2020, а відповідно без дотримання норм чинного на той час законодавства, що призвело до неможливості вважати укладеним договір з індивідуальним споживачем про падання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) № 77- ТI від 01.10.2020, а відповідно незаконність та формалізм щодо нарахування обов`язкових платежів та проведення процедури щодо їх стягнення. Далі відповідачка повідомляє про існування між позивачем і нею договірних відносин на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії № 77-ТІ від 05.10.2018 на магазин «Перлина», що укладений відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 29.05.2019 у справі № 925/1371/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021. Також ФОП Ляхевич Т.В. повідомляє про стягнення в судовому порядку відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 09.03.2021 у справі № 925/156/21 з неї на користь позивача 3910,52 грн заборгованості за спожиту теплову енергію та послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 29.03.2018 по 01.10.2020 роки. Відповідачка стверджує, що із зазначеного рішення випливає факт пролонгування договору, який укладено внаслідок розгляду справи № 925/1371/18 і визнання його дії. Відповідачка наголошує, що відповідно до п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.08.2019 надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Крім того позивачем не надано доказів фактично спожитого обсягу теплової енергії приміщення магазину «Перлина». Акти та рахунки на оплату виписано не на ФОП, а на фізичну особу. В рахунках не заповнено графу - підстава. З Актів та прорахованого на їх основі розподілу спожитих послуг з постачання теплової енергії для нежитлових приміщень магазину «Перлина» по вул.Соборна,130/3 м.Монастирище слідує - різниця показів обліку теплової енергії рівна 0 (нулю). Донарахування - це не фактично спожита теплова енергія, а приписки КП «Теплокомуненерго».

Відповідачка вважає, що норма, яка визначена пунктом 3 розділу ІІІ Методики № 315 щодо донарахування обсягу спожитої теплової енергії не корелюється з двома видами Типових індивідуальних договорів, які укладаються між виконавцем та споживачем. Методика не узгоджується з чинним законодавством України.

Враховуючи вище викладене, порушення з боку позивача процедури щодо укладення договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (відсутність рішення ОСББ) та відсутність повідомлення відповідача в належний та законом передбачений спосіб та наявність діючого укладеного та такого, що виконувався та визнавався сторонами договору купівлі - продажу теплової енергії № 77-ТІ від 05 жовтня 2018 року на магазин «Перлина», відповідачка вважає, що позовні вимоги, які є предметом розгляду в рамках судового провадження справа №925/1294/23 про стягнення за період з 01.10.2020 по 31.08.2023 за договором з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньо будинкової системи теплопостачання) від 01.10.2020 року № 77-ТІ - задоволенню не підлягають. При ухваленні рішення відповідачка просить врахувати позицію судів при розгляді справи №908/2129/22.

06.11.2023 від відповідачки надійшло клопотання про зупинення розгляду справи.

В обґрунтування поданого клопотання відповідачка зазначає, що справа, яка розглядається пов`язана з цивільною справою № 702/795/23, яка перебуває в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області за позовом ФОП Ляхевич Т.В. до ОСББ "Наш дім 130", КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище, Крутової Г.С. та інших про визнання рішень співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборній, 130 м. Монастирище оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборна, 130 від 25.09.2020 м. Монастирище Черкаської області недійсним та незаконним.

Відповідачка стверджує, що у позовній заяві у справі № 925/1294/23 КП "Теплокомуненерго" зазначило, що предметом позову є вимога про стягнення з ФОП Ляхевич Т.В. заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування у період з 01.10.2020 по 31.08.2023. Підстава позовних вимог викладена на стор. 6 позовної заяви. Зокрема, ч. 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме: індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку.

Відповідачка зазначає, що КП "Теплокомуненерго" отримало протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборна, 130 від 25.09.2020 м. Монастирище Черкаської області, згідно якого співвласники обрали індивідуальну модель договорів надання послуги з постачання теплової енергії та здійснення обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру оплати.

Відтак відповідачка вважає, що позивачем визначено, що підставою для застосування Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", "Правил надання послуг з постачання теплової енергії", "Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг" та підставою позовної вимоги є рішення співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборній, 130 м. Монастирище, оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборна, 130 від 25.09.2020 м. Монастирище Черкаської області.

Як стверджує відповідачка, такі рішення є предметом розгляду у справі № 702/795/23 Монастирищенського районного суду. Предметом розгляду у цій справі є вимога визнання таких рішень незаконними та недійсними. Отже, відповідачка вважає, що до розгляду справи № 702/795/23 в світлі вимог причинно-наслідкового зв`язку розгляд справи № 925/1294/23 унеможливлений.

08.11.2023 від відповідачки за допомогою системи "Електронний суд" надійшли два клопотання про витребування доказів по справі, з вимогою витребувати у КП "Теплокомуненерго" міста Монастирище інформацію що була предметом запиту відповідача від 14.08.2023 на адресу позивача та про витребування у позивача інформації.

Протокольною ухвалою від 09.11.2023 господарський суд відмовив у задоволенні клопотань відповідачки про витребування доказів та оголосив перерву в судовому засіданні до 16.11.2023 о 12:30.

14.11.2023 за допомогою системи "Електронний суд" від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідачки про зупинення провадження у справі, в яких позивач зазначає, що предметом розгляду у справі № 925/1294/23 є вимога КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище про стягнення з ФОП Ляхевич Т.В. заборгованості за спожиті комунальні послуги, в той час як у справі № 702/795/23 - визнання протоколу зборів співвласників нечинним. Розгляд справи № 702/795/23 ніяким чином не має відношення до встановлення факту споживання відповідачем по нежитловим приміщенням магазину відповідача теплової енергії. Таким чином справи не є пов`язаними, а підставою для оплати спожитих послуг, зокрема теплової енергії є фактичне їх споживання. Споживання відповідачем послуг, в тому числі теплової енергії, уже відбулося. Теплова енергія уже була спожита нежитловим приміщенням магазину "Перлина" по вул. Соборна, 130/3 що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище і борг у Ляхевич Т.В. як власника такого приміщення виник за період з 01.10.2020 по 31.08.2023. Таким чином, на думку позивача, взаємозв`язку між результатом розгляду справи № 702/795/23 де предметом спору є визнання протоколу зборів співвласників нечинним та даною справою де предметом спору є стягнення вартості уже спожитих послуг, немає. Обов`язок відповідача з оплати за фактично спожиту теплову енергію та отримані послуги у спірний період виникає на підставі закону та не ставиться у залежність від наявності чи відсутності, чинності чи не чинності протоколу зборів співвласників. Навіть за умови наявності взаємопов`язаності справ, сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі. Обставин, які б унеможливлювали б розгляд справи не існує, адже надання послуг уже відбулося і навіть імовірна можливість виникнення, у зв`язку із розглядом іншої справи, зміни будь-яких інших умов, підстав для зупинення провадження по справі не викликає.

Також 14.11.2023 за допомогою системи "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечує проти доводів відповідачки, викладених у відзиві та заявляє клопотання про відновлення строку для надання відповіді на відзив (у разі його пропущення). У відповіді позивач зазначає, що він у позові жодним чином не стверджує про укладення між сторонами у справі № 925/1294/23 договору про надання послуги з постачання теплової енергії № 77-ТІ від 01.10.2020, як про то зазначає Відповідач у відзиві. Листом від 22.10.2020 вих. № 245 КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище направило ФОП Ляхевич Т. В. по нежитловим приміщенням магазину роздрібної торгівлі "Перлина" вул. Соборна, 130/3 що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище, два екземпляри договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) на вказаний магазин (копія листа, договору та доказів відправки додавалися до матеріалів справи). Такий договір Відповідач також не уклала. Між сторонами існували (-ють) правовідносини з поставки теплової енергії та надання комунальних послуг, проте відповідні договори укладено не було. Оскільки відповідні договори на послуги з постачання теплової енергії, інших послуг ФОП Ляхевич Т. В. підписані не були, Відповідач зобов`язаний оплачувати вартість послуг з постачання теплової енергії та інших послуг відповідно до умов закону та у визначених законом порядку та строках. Далі, щодо протоколу зборів співвласників багатоквартирного житлового будинку, то позивач зазначає, що його оформлення є виключною прерогативою співвласників багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище і саме нібито процедурні недоліки у оформленні такого протоколу Відповідач висвітлює як підстави для відмови у задоволенні позову. Ціль Відповідача заключається у формуванні якнайбільшої кількості умов для відмови від оплати фактично спожитої теплової енергії: порушення у протоколі зборів співвласників, відсутність доказів надсилання договору для укладення (спростовується матеріалами справи), наявність іншого укладеного договору між сторонами тощо.

Станом на 14.11.2022 між КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище та населенням у багатоквартирному житловому будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище укладено 57 договорів із 84-ох (а це 68%). Це іще раз підкреслює той факт, що не дивлячись на процедурні недоліки при прийнятті протоколу зборів, населення, що проживає у такому будинку, через заключені договори із Підприємством, підтвердило свої наміри задекларовані у Протоколі зборів. Навіть голова ОСББ Наш дім 130 Належита А. С. підписала із КП Теплокомуненерго м. Монастирище договір на постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем на належну їй квартиру. Рішення за які було проголосовано у Протоколі зборів були втілені на практиці, а тому, твердження представника Відповідача у відзиві є декларативними та такими, що не відповідають реальним намірам населення, що проживає у такому будинку. Ляхевич Т. В. переслідує свої особисті цілі, при цьому не аналізуючи реальність правовідносин, що склалися між споживачами такого будинку і Підприємством згідно Протоколу зборів.

В той же час, відповідно до відповіді ГУ Статистики у Черкаській області ОСББ «Наш Дім 130» протягом 2020-2022 років статистичної та фінансової звітності не подавало, що вкотре підтверджує його фіктивність (копія додається). Більше того, з огляду на нежиттєздатність ОСББ Наш Дім 130 та для надання можливості забезпечення співвласників багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище житлово-комунальними послугами, виконавчий комітет Монастирищенської міської ради призначив управителем, в тому числі і для співвласників багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , КП "МВУЖКГ" (рішення № 67 від 27.05.2020). Розуміючи нездатність ОСББ Наш Дім 130 навіть передати функції з управління будинком, орган місцевого самоврядування, задля уникнення гуманітарної катастрофи, призначив управителя та перелік послуг з управління в такому будинку.

Посилання представника Відповідача на діяльність ОСББ «Наш дім 130», функціонування якого спростовується викладеним вище, іще раз підтверджує формальність підходів Відповідача ціллю яких є відмова від оплати фактично спожитих послуг.

Покликаючись на норми ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зазначає, що у межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Таким чином, оскільки в багатоквартирному житловому будинку по вул. Соборна, 130 обрано індивідуальну модель організації договірних відносин на послуги з постачання теплової енергії, типові договори до якої затверджено постановою КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії.... » від 21.08.2019 № 830, і де 68% співвласників такого будинку уклали такі договори із теплопостачальною організацією, то в такому будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище Черкаської області не може існувати одночасно і типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, типова форма якого затверджена на виконання втративших законну силу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875 та постанови КМУ «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення... » від 21.07.2005 № 630, тим паче лише з одним із співвласників.

Позивач наголошує, що стягнення боргу за спожиту теплову енергію та наданих послуг з обслуговування внутрішньобудинкових мереж по магазину Перлина за період з 29.03.2018 по 01.10.2020 по справі № 925/156/21 відбувалося у бездоговірному порядку. Далі позивач зазначає, що Методика № 315 є законною та чинною, а її «неузгодження із чинним законодавством України» про яке заявлено у відзиві без обґрунтованих на те підстав, не знімає обов`язку із сторін на виконання її вимог, зокрема і у частині донарахування обсягу послуг з постачання теплової енергії. Відповідач не позбавлений права на подання відповідного позову до суду про визнання Методики № 315, або її окремих положень нечинними, а доти, Підприємство, як теплопостачальна організація, так і Відповідач, як споживач, мають виконувати вимоги такої Методики. Також позивач зазначає про те, що обставини справ № 908/2129/22 і № 925/1294/23 є різними, а висновки суду викладені у справі № 908/2129/22 не можуть бути застосовані до справи № 925/1294/23.

Суд прийняв відповідь на відзив, оскільки остання надійшла в строк, визначений судом.

16.11.2023 від представниці відповідача за допомогою системи "Електронний суд" надійшло клопотання з вимогами: не задовільняти прохання КП "Теплокомуненерго" відновити пропущений строк для відповіді на відзив (у разі його пропущення); не приймати та повернути відповідь на відзив КП "Теплокомуненерго", як поданий поза межами визначеного судом строку; в разі відновлення судом пропущеного строку для надання відповіді на відзив КП "Теплокомуненерго" (у разі його пропущення) надати право подати заперечення.

16.11.2023 від відповідачки надійшло клопотання про витребування у КП "Теплокомуненерго" міста Монастирище докази по справі, що були предметом запиту відповідача від 14.08.2023 на адресу позивача, а саме:

- повну Формулу розрахунку за кожен місяць за період нарахування, який вказано в позовній заяві з усіма складовими з посиланням на відповідний пункт, розділ Методики № 315;

- детальний розрахунок розподілу обсягу спожитої послуги між споживачами будинку по вул. Соборна, 130 послуги з постачання теплової енергії з посиланням на відповідний пункт, розділ Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315, згідно якої відбувається нарахування заборгованості по магазину "Перлина" помісячно за період, вказаний у позовній заяві КП "Теплокомуненерго";

- детальний розрахунок помісячно складових розподілу та джерела їх походження , а саме пунктів:

1). Опалення місць загального користування будинку.

2). Витрати на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

3). Мінімальної частки питомого споживання теплової енергії

4). На загальнобудинкові потреби (опалення МЗК і ФС) за період, який вказано в позовній заяві.

- Витребувати завірений належним чином витяг з технічного паспорту на будинок, інших джерел, що містять дані про опалювальну площу багатоквартирного будинку вул. Соборна, 130 м. Монастирище.

В обґрунтування поданого клопотання відповідачка зазначає, що Додаток до позовної заяви містить п. 12 "Розрахунок суми боргу по нежитловому приміщенню магазину "Перлина" по вул. Соборна, 130/3 м. Монастирище". Даний розрахунок виконано на підставі даних, які містяться в додатку до позовної заяви п. 11 "Розподіл спожитих послуг з постачання теплової енергії для нежитлових приміщень магазину "Перлина" по вул. Соборна, 130/3 м. Монастирище".

Відповідачка стверджує, що формально позовна заява КП "Теплокомуненерго" в додатках містить Розрахунок суми боргу. Але перевірити правильність даного розрахунку неможливо ні відповідачу по справі, ні суду. В додатку до позовної заяви "Розподіл спожитих послуг з постачання теплової енергії для нежитлових приміщень магазину "Перлина" по вул. Соборна, 130/3 м. Монастирище" йдеться, що період, за який відбувається розподіл спожитих послуг, це з 20 жовтня 2020 р. по 10 квітня 2023 р. включно. Далі - помісячно за період з 20 жовтня 2020 р. по 10 квітня 2023 р.: спожито через засіб обліку (по лічильнику) - 0. Через засіб обліку, який встановлено на вході в приміщення магазину "Перлина" теплова енергія, як товарна продукція та теплова енергія як послуга не постачалися КП "Теплокомуненерго" (різниця показів вузла обліку рівна 0 (нулю)).

Відповідачка пояснює, що далі - помісячно з жовтня 2020 р. по жовтень 2022 р. в рядках:

- Опалення місць загального користування будинку,

- Витрати на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення,

- Мінімальна частка питомого споживання теплової енергії - проставлено набір цифр, походження яких їй невідомо.

З жовтня 2022 р. по квітень 2023 р. в рядках :

- На загальнобудинкові потреби (опалення МЗК і ФС) -

- Мінімальна частка питомого споживання теплової енергії

проставлено набір цифр походження яких відповідачці не відомо.

В кінці розрахунку розподілу є примітка: *розподіл здійснено відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Відповідачка стверджує, що 10.08.2023 вона отримала поштове відправлення № 734 ПАТ "Укрпошта", яке містило досудове попередження КП "Теплокомуненерго", а 14.08.2023 звернулася з заявою вх. № 261 від 14.08.2023 до КП "Теплокомуненерго" в якій просила надати наступну інформацію, зокрема:

- про опалювальну площу багатоквартирного будинку вул. Соборна, 130 м.Монастирище;

- надайте повну Формулу розрахунку за кожен місяць періоду з усіма складовими;

- надайте детальний розрахунок з посиланням на відповідну законодавчу норму, згідно якої відбувається нарахування заборгованості помісячно за період заборгованості.

Як стверджує відповідачка, у відповідь на заяву, вона отримала фактично відписку позивача про превентивність заходу досудового попередження без відповіді на конкретні питання, чергову вимогу сплатити заборгованість тощо.

Отже, відповідачка вважає, що позивач ухиляється від надання інформації про розподіл між споживачами в будинку по вул. Соборна, 130 послуги з постачання теплової енергії, право на отримання споживачем якої передбачено ст. 7 п. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідачка зазначає, що з додатків до позовної заяви по справі № 925/578/22 їй стало відомо, що КП "Теплокомуненерго" вибудовано схему нарахувань, де частині споживачів в будинку по вул. Соборна, 130 (власникам приміщення магазину "Перлина" та ін.) проводять нарахування (розподіл послуг) використовуючи Методику № 315, іншій частині споживачів - не використовуючи дану Методику при нарахуванні за спожиті послуги. Отже, в процесі ознайомлення з матеріалами позовної заяви, підготовки до розгляду справи по суті, для повноцінного обґрунтування правової позиції відповідача та всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, відповідачкою виявлено необхідність витребування додаткових доказів.

Ухвалою від 16.11.2023 суд залишив без задоволення клопотання ФОП Ляхевич Т.В. про зупинення розгляду справи.

Цією ж ухвалою суд залишив без розгляду клопотання ФОП Ляхевич Т.В. про витребування доказів по справі.

Водночас господарський суд на підставі ч. 5 ст. 161 ГПК України, з метою повного та всебічного розгляду справи, враховуючи зауваження відповідачки щодо неясності формули розрахунку заборгованості, зобов`язав Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" міста Монастирище надати додаткові пояснення щодо окремого питання: повну Формулу розрахунку за три будь-які місяці за різні роки за період нарахування, який вказано в позовній заяві з усіма складовими з посиланням на відповідний пункт, розділ Методики № 315.

21.11.2023 до суду за допомогою системи «Електронний суд» надійшли заперечення ФОП Ляхевич Т.В. У своїх запереченнях на відповідь на відзив відповідачка зазначає, що у її розпорядженні наявна відповідь Державної регуляторної служби України на депутатське звернення щодо проведення експертизи Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. У такій відповіді зазначено, що норма визначена п. 3 розділу ІІІ Методики, щодо нарахування обсягу спожитої теплової енергії до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії не корелюється з двома видами Типових індивідуальних договорів, які укладаються між виконавцем та споживачем. Донарахування обсягу спожитої теплової енергії до мінімальної частки середнього питомого споживання суперечить статті 19 Закону України «Про теплопостачання», згідно якого споживач повинен здійснювати оплату за фактично отриману теплову енергію. Враховуючи вказане, відповідачка стверджує, що ДРС встановила, що Методика, затверджена Наказом № 315 не узгоджується з вимогами чинного законодавства України, зокрема, не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» та ДБН Б.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» п. 3 розділу ІІІ та п. 1 розділу VІІІ Методики, затвердженої Наказом № 315». Далі відповідач наголошує про відсутність рішення зборів ОСББ «Наш дім 130», в додатках до позову є протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку від 25.09.2020. Такий протокол, за твердженням відповідачки, є нікчемним (незаконним) і він не повинен бути підставою КП «Теплокомуненерго» для впровадження нової моделі договірних відносин та нарахувань, які проведено. ФОП Ляхевич Т.В. стверджує, що КП «Теплокомуненерго» порушено процедуру переходу на нове законодавство України «Про житлово-комунальні послуги» та ін. Оскільки у будинку створено ОСББ «Наш дім 130», то рішення мають оформлюватися протоколом зборів ОСББ «Наш дім 130» та підписантом має бути голова ОСББ Належита А.С. Відтак відповідачка доходить висновку, що збори співвласників не проводились. Далі, ФОП Ляхевич Т.В. стверджує, що не є договір не укладено, вона не вчиняла дій, які засвідчують волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги (в тому числі не здійснювала оплату наданих послуг). У КП «Теплокомуненерго» наявні всі підстави для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги. Обов`язок оплати спожитої комунальної послуги, нібито наданої КП «Теплокомуненерго» у відповідачки, за її твердженням, відсутній, так як приміщення магазину «Перлина» фактично не споживало послугу постачання теплової енергії. Позивач не надає докази фактичного споживання. Вся сума до стягнення це донарахування (віртуальні нарахування, приписки КП «Теплокомуненерго»). Далі відповідачка повторює, що між нею та позивачем укладено в судовому порядку договір купівлі-продажу теплової енергії № 77-ТІ від 05.10.2018 і на підставі нього вона готова сплачувати за теплову енергію, проте позивач не виставляє рахунки на оплату згідно такого договору. Також відповідачка зазначає, що наданими позивачем рішеннями органу місцевого самоврядування не затверджені тарифи для потреб інших споживачів на послугу постачання теплової енергії, до того ж відсутні відомості щодо публікації таких рішень в засобах масової інформації. Таблиця «Покази загальнобудинкового засобу обліку теплової енергії багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130» - це набір цифр з невідомих джерел походження, мають бути акти. У робочому проекті «Відключення від системи опалення приміщення магазину «Перлина» по вулиці Леніна, 130 в м. Монастирище» зазначено, що "... розрахункові сумарні втрати тепла ізольованих трубопроводів магазину складають 450,45 Вт/год". Це втрати теплової енергії через теплоізольовані стояки, які проходять через приміщення магазину "Перлина". Це максимальна величина. Більше чим 450,45 Вт/год в приміщення магазину відсутні можливості доставки теплової енергії при перекритому подаючому та зворотньому трубопроводах. З магазином "Перлина" поруч через стінку магазин роздрібної торгівлі по вул. Соборна, 130 з однієї сторони та з іншої та магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Також в розділі проекту "Розрахунок втрат теплової енергії центрального опалення, яка буде обчислюватися розрахунково після виконання робіт по спрямленню стояків" зазначено, що у приміщення відповідача відсутні такі складові втрат теплової енергії - як витрати теплової енергії через суміжні стіни, стелю, підлогу; витрати теплової енергії через сходову площадку під`їзду, так як магазин має свій окремий вхід, і обслуговуючий персонал та покупці не користуються загальнобудинковою площадкою.

Відповідачка зазначає, що позивач не здійснював перевірку дотримання температурного режиму в приміщенні магазину «Перлина». Для підтримання нормативної температури приміщення магазину «Перлина» обладнано кондиціонерами, на підтвердження чого відповідачка надає довідку про споживання електричної енергії.

Також відповідачка звертає увагу, що в наданому позивачем примірнику договору, доданому до позовної заяви зазначено, що опалювальна площа будинку 3698,7 кв.м, на минулому засіданні позивач стверджував, що опалювальна площа будинку складає 4503,7 кв.м, водночас в технічному паспорті на будинок від 01.09.1975 зазначено «отопление в кв.м полезной площади = 5839 кв.м». Згідно довідки № 16 від 01.09.2022, яку видано директором КП «ЧООБТІ» на вимогу Ляхевич Т.В. загальна площа багатоквартирного будинку становить 5838,9 кв.м (в тому числі по підвалу 951,3 кв.м). Чим менша площа будинку, яку взято для обрахунків, тим відповідно більше розподіляється та проводяться нарахування на 1 кв.м.

22.11.2023 від позивача надійшла заява на вимогу суду, до якої додані три розрахунки розподілу спожитих послуг з постачання теплової енергії за листопад 2020 року, січень 2021 року, лютий 2022 року. У таких розподілах зазначено опалювальну площу будинку по вул. Соборна, 130 у м. Монастирищі 4580,01 кв.м.

28.11.2023 до суду надійшли додаткові пояснення до заперечення за підписом директора КП «Теплокомуненерго» міста Монастирище. Позивач зазначає про чинність Методики № 315 та необхідність її дотримання як позивачем так і відповідачем; припинення надання послуг в односторонньому порядку позивачем відповідачу неможливо, оскільки приміщення, що належить відповідачці є складовою багатоквартирного будинку, а припинення надання таких послуг на весь будинок спричинить порушення прав інших співвласників; договір купівлі-продажу № 77-ТІ від 05.10.2018 втратив свою чинність із введенням в дію нового Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII; тарифи для формування рахунків по договору купівлі-продажу теплової енергії № 77-ТІ від 05.10.2018 втратили свою чинність; приміщення магазину «Перлина», що належить відповідачці, не відключено від централізованої системи теплопостачання, тому теплова енергія в належні відповідачу нежитлові приміщення магазину «Перлина», що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище постачалася та споживалася ФОП Ляхевич Т.В.; відповідач покликаючись то на необхідність застосування норм старого Закону України «Про житлово-комунальні послуги» при виконанні договору купівлі-продажу від 05.10.2018 № 77-ТІ, то на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», які вступили в силу 01.05.2019, наведене спростовує добросовісність поведінки відповідача; усі рішення по тарифах встановлено на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище; у всіх рішеннях зазначено про встановлення тарифів, зокрема і на послуги з постачання теплової енергії, із складовими на виробництво, транспортування, та постачання теплової енергії, як того вимагає постанова КМУ № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги», копії публікацій позивач додав до пояснень на спростування доводів відповідачки в запереченнях. Стосовно площі, то позивач зазначає, що корисна, загальна і опалювальна це різні площі. Джерелом інформації про опалювальну площу багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище, в тому числі і у розрізі абонентів, є архівна інформація ЖЕКу та технічних, правовстановлюючих документів співвласників такого будинку. Опалювальна площа багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до наданої інформації із технічних, правовстановлюючих документів співвласників, може змінюватися. Відповідач маніпулює даними по площі будинку, проте з наданих прикладів розподілу чітко видно, яка площа в тому числі і будинку бралася до обрахунків, а тому неможливість відповідачу зробити контррозрахунок не відповідає дійсності. З метою дискредитації дій підприємства в частині площі будинку, ФОП Ляхевич Т.В. згадує технічний паспорт на будинок 1975 року, який не враховує жодних будівельних змін до 2022 року і знову ж таки говорить про корисну площу, а не опалювальну, чим знову ж таки вводить суд в оману.

28.11.2023 до суду надійшло клопотання відповідачки про визнання доказів недостатніми та недостовірними, у якому міститься вимога розрахунок розподілу спожитих послуг з постачання теплової енергії за листопад 2020 р., січень 2021 р. та лютий 2021 р. в багатоквартирному будинку по АДРЕСА_1 вважати недостатніми та недостовірними.

У судовому засіданні суд зазначив, що оцінка доказам буде здійснена судом під час розгляду справи по суті та ухвалення рішення.

29.11.2023 від відповідачки надійшло клопотання з вимогою витребувати у КП «Теплокомуненерго» міста «Монастирище» інформацію «Про опалювальну площу багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 » (витяг з технічного паспорта, на основі яких обраховано опалювальну площу будинку); у разі пропущення строку на витребування доказів просить поновити строк.

Розглядаючи таке клопотання у судовому засіданні суд заслухав представників обох сторін. Представник позивача зазначив про відсутність технічного паспорту, оскільки опалювальна площа визначена шляхом отримання архівної інформації ЖЕКу та технічних, правовстановлюючих документів співвласників будинку.

За відсутності у позивача витребуваного документа та ненаведення відповідачем обов`язковості його наявності у позивача, суд протокольною ухвалою відмовив у клопотанні відповідачки.

30.11.2023 від відповідачки та її представниці надійшли клопотання про долучення доказу листа КП «Монастирищенське виробниче управління житлово-комунального господарства» № 370 від 29.11.2023, у якому повідомляється, що підприємство не володіє інформацією про опалювальну площу будинку № 130 по вул. Соборній. Загальна площа будинку по АДРЕСА_1 складає 5526,8 кв.м, житлова площа 4039,8 кв.м, нежитлова площа будинку 112,6 кв.м.

Зважаючи на дату такого листа, суд дійшов висновку можливості долучення його до матеріалів справи.

Також відповідач повторно подав клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду цивільної справи № 702/795/23 з вступом в законну силу рішення Монастирищенського районного суду.

З`ясувавши у представниці відповідача чи з`явилися нові обставини для повторного заявлення такого клопотання і отримавши негативну відповідь суд протокольною ухвалою постановив на підставі п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 43 ГПК України залишити клопотання про зупинення провадження у справі без розгляду та визнати таке подання зловживанням відповідачем процесуальними правами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта Ляхевич Тетяні Вікторівні, останній на праві власності належить магазин роздрібної торгівлі " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", загальною площею 109 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; право власності на 2/3 набуто 06.06.2017, а на інші 1/3 частини право власності набуто 16.03.2018 (т.1 а.с. 16-17).

Відповідно до довідки від 10.08.2023 № 567 Виконавчого комітету Монастирищенської міської ради послуги з постачання теплової енергії, абонентського та технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання для усіх споживачів міста Монастирище та села Нове Місто, упродовж періоду з жовтня 2020 по квітень 2023 років, включно, надавалися комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище безперебійно та якісно.

Отже, позивачем, КП Теплокомуненерго міста Монастирище, надавалися послуги з постачання теплової енергії, зокрема, протягом періоду з 01.10.2020 по 31.08.2023, включно, в тому числі, в нежитлові приміщення магазину Перлина по вул. Соборна, 130/3, які належать ОСОБА_1 на праві власності та знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 та надавалися послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування.

Ляхевич Тетяна Вікторівна має статус фізичної особи-підприємця, що підтверджується відповіддю на запит позивача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

10.10.2018 КП Теплокомуненерго м. Монастирище направило фізичній особі - підприємцю Ляхевич Тетяні Вікторівні по магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , два екземпляри договору купівлі-продажу теплової енергії на вказаний магазин.

Листом від 26.10.2018 вх. № 188, ФОП Ляхевич Т.В. відмовилася від укладення договору купівлі-продажу теплової енергії на вказаний магазин, протоколу розбіжностей до договорів відповідачка не складала.

Стягнення у бездоговірному порядку боргу за спожиту теплову енергію та наданих послуг з обслуговування внутрішньобудинкових мереж по магазину Перлина за період з 29.03.2018 по 01.10.2020 було предметом розгляду справи № 925/156/21. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.03.2021 у даній справі позов Підприємства задоволено повністю.

Пояснення представниці відповідачки що стягнення у справі № 925/156/21 відбулося за договором, що укладений в судовому порядку не підтвердилося в ході дослідження змісту рішення у справі № 925/156/21.

Так дійсно КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище зверталося до Господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни, у якому просило суд визнати укладеним між КП Теплокомуненерго міста Монастирище та фізичною особою-підприємцем Ляхевич Тетяною Вікторівною договір купівлі-продажу теплової енергії № 77-ТI від 05.10.2018 на магазин Перлина, що знаходиться у структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище на умовах, викладених у проекті договору № 77-ТI від 05.10.2018.

Рішенням від 29.05.2019 у справі № 925/1371/18 Господарський суд Черкаської області визнав укладеним між Комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище з фізичною особою-підприємцем Ляхевич Тетяною Вікторівною договір купівлі-продажу теплової енергії № 77-ТІ від 05 жовтня 2018 року на магазин Перлина, що знаходиться на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку по вулиці Соборна, 130 в м. Монастирище, на умовах проекту договору, поданого Комунальним підприємством Теплокомуненерго міста Монастирище.

Проте у зв`язку з апеляційним оскарженням фізичною особою - підприємцем Ляхевич Т.В. рішення, останнє набрало законної сили лише після залишення його без змін постановою Північного апеляційного господарського суду - 23.02.2021.

Постановою Верховного Суду від 27.03.2020 по справі №925/1247/19 було визначено, що сама по собі взаємопов`язаність справ (про визнання договору укладеним і про стягнення заборгованості) ще не свідчить про неможливість розгляду справи про стягнення заборгованості до прийняття рішення у справі про визнання договору купівлі-продажу теплової енергії укладеним. Предметом розгляду такої справи була вимога КП Теплокомуненерго про стягнення з ФОП Ляхевич Т.В. заборгованості за теплову енергію, фактично спожиту у період 21.12.2016 по 01.08.2019 без укладення договору, тобто підставою для оплати теплової енергії є фактичне її споживання.

Отже, як встановлено судом в справі № 925/156/21 обов`язок у ФОП Ляхевич Т. В. сплатити за фактично спожиту теплову енергію та отримані послуги з обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за відсутності відповідних договорів виник на підставі закону.

Суд враховує, що 09.11.2017 прийнято Закон України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIIІ (далі - Закон № 2189-VIIІ), який введено в дію 01.05.2019. Відповідно до п. 2 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про житлово-комунальні послуги" (Відомості Верховної Ради України, 2004 р., № 47, ст. 514 із наступними змінами) з дня введення в дію цього Закону, крім норм, що регулюють надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, управління будинком, спорудою або групою будинків, ремонту приміщень, будинків, споруд, які втрачають чинність через шість місяців з дня набрання чинності цим Законом.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2189-VIIІ "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції на час введення Закону в дію) договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Оскільки договір купівлі-продажу теплової енергії № 77-ТІ від 05 жовтня 2018 року не був укладений на момент введення в дію Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIIІ (станом на 01.05.2019), а рішення щодо його укладення набрало законної сили 23.02.2021, тобто після введення в дію Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIIІ, то він не зберіг свою чинність після введення в дію досліджуваного Закону (оскільки він ще не набув таку чинність на момент введення в дію такого Закону), а у відповідача, внаслідок прийняття такого Закону виник обов`язок по укладенню з виконавцем комунальних послуг - позивачем у строк до 01.05.2020 договору про надання відповідних комунальних послуг за правилами, визначеними цим Законом України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIIІ.

У подальшому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020, що набрав чинності 02.04.2020, внесено зміни до Закону України № 2189-VIIІ, а саме до п. 3 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення. Так відповідно до такого пункту договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Водночас між сторонами у даній справі виникла ситуація, що з моменту введення в дію Закону України № 2189-VIIІ між ними був відсутній договір, який міг би зберігати свою чинність. Відтак відповідач отримував послуги з постачання теплової енергії, послуги з теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування без укладення договору.

Як досліджено вище рішенням від 09.03.2021 у справі № 925/156/21 стягнуто у бездоговірному порядку з відповідача на користь позивача борг за спожиту теплову енергію та надані послуги з обслуговування внутрішньобудинкових мереж по магазину Перлина за період з 29.03.2018 по 01.10.2020.

Листом від 22.10.2020 вих. № 245 КП Теплокомуненерго м. Монастирище направило ФОП Ляхевич Т. В. по нежитловим приміщенням магазину роздрібної торгівлі Перлина вул. Соборна, 130/3 що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна. 130, м. Монастирище, два екземпляри договору з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування і поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання) на вказаний магазин. Такий договір відповідачка також не уклала.

Предметом розгляду даної справи є вимога КП Теплокомуненерго" м. Монастирище про стягнення з ФОП Ляхевич Т.В. заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування фактично спожиті у період 01.10.2020 по 31.08.2023 без укладення договору, тобто підставою для оплати спожитих послуг є фактичне їх споживання.

Згідно з п.п. 3, 5 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воді і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, чинної до 01.05.2022, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Рішення про початок та закінчення опалювального періоду приймається органами місцевого самоврядування з урахуванням кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, державними санітарними нормами і правилами та іншими нормативними документами (п. 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830, дата набрання чинності 04.09.2019, отже, є такими, що регулюють спірні правовідносини (далі по тексту Правила).

На виконання таких приписів законодавства позивач надав до позову копії рішення виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про початок опалювального сезону 2020-2021 років» № 135 від 24.09.2020, «Про початок опалювального сезону 2021-2022 років» від 23.09.2021 № 190, «Про початок опалювального сезону 2021-2022 років» від 28.09.2022 № 154. (а.с. 74-76, том 1)

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про теплопостачання» тарифи на теплову енергію повинні забезпечувати відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №127 від 31.08.2020 для потреб інших споживачів без ПДВ встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 1 514,05 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1060,61 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії - 439,21 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії - 14,23 грн/Гкал (а.с. 77-78, том 1). Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії вводяться в дію з 01.10.2020. Таке рішення опубліковано в Газеті "Зоря" 04.09.2020 (а.с. 192, том 2).

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №3 від 21.12.2020 для потреб інших споживачів без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію у розмірі 1710,67 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1257,23 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії - 439,21 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії - 14,23 грн/Гкал. (а.с. 79-80, том 1) Таке рішення опубліковано в газеті "Зоря" 25.12.2020. (а.с. 193, том 2)

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище № 191 від 23.09.2021 для потреб інших споживачів без ПДВ встановлено тариф на теплову енергію у розмірі 2079,83 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 1542,53 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії - 521,18 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії - 16,12 грн/Гкал. (а.с. 81-82, том 1) Таке рішення опубліковано в газеті "Зоря" 01.10.2021. (а.с. 194, том 2) Тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії вводяться в дію з 01.10.2021 і діють до 30.09.2022.

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №233 від 10.11.2021 для потреб інших споживачів без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію у розмірі 5 616,18 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 5078,88 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії - 521,18 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії - 16,12 грн/Гкал. (а.с. 83-84, том 1) Таке рішення опубліковано в газеті "Зоря" 12.11.2021. (а.с. 195-196, том 2)

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про коригування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з постачання теплової енергії, які надає споживачам КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище №276 від 22.12.2021 для потреб інших споживачів без ПДВ скориговано тариф на теплову енергію у розмірі 6 239,68 грн за 1 Гкал за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії - 5125,27 грн/Гкал; тариф на транспортування теплової енергії - 1098,30 грн/Гкал; тариф на постачання теплової енергії - 16,12 грн/Гкал. (а.с. 85-86, том 1) Таке рішення опубліковано в газеті "Зоря" 31.12.2021. (а.с. 197, том 2)

Рішенням виконавчого комітету Монастирищенської міської ради «Про встановлення розміру внесків за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії оператору зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище» встановлено розмір внеску на вищевказану послугу для всіх категорій споживачів м. Монастирища і с. Нового Міста в розрізі кожної будівлі окремо (додатки 1-43) та зобов`язано оператора зовнішніх інженерних мереж КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище внески за обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії відображати у квитанціях 1 (один) раз на квартал. (а.с. 87, том 1)

Відповідно до калькуляції витрат та розрахунок внесків за обслуговування вузла комерційного обліку КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище в будинку по вул. Соборна, 130, яка затверджена директором КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище 10.07.2020 внески (з розрахунку на квартал) за обслуговування вузла комерційного обліку: усього будинок 627,60 грн, грн/приміщення - 7,21. (а.с. 88, том 1)

Наказом КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище від 01.09.2020 №39 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування для одного абонента» затверджено кошторис витрат на послугу з абонентського обслуговування на постачання теплової енергії, яка становить 30,12 грн (з ПДВ) в місяць на одного абонента, що надається споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами. (а.с. 89, том 1)

Наказом КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище від 02.06.2021 №38 «Про плату за абонентське обслуговування» затверджено кошторис витрат на послугу з абонентського обслуговування на постачання теплової енергії, яка становить 31,70 грн (з ПДВ) в місяць на одного абонента, що надається споживачам за індивідуальними договорами (а.с. 90, том 1).

Суд враховує, що у справі № 925/578/22 за позовом КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище до ФОП Ляхевич Т.В. про стягнення 33 118,23 грн заборгованості за спожиту теплову енергію/послуги з теплопостачання, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання протягом періоду з 01.07.2019 по 30.04.2022 в нежитлове приміщення магазину роздрібної торгівлі за адресою м. Монастирище, вул. Соборна, 130/4, що належить відповідачу і теж знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, 25.07.2023 ухвалена постанова Північного апеляційного господарського суду, якою рішення Господарського суду Черкаської області від 30.01.2023 залишено без змін.

Оскільки спір у справі № 925/578/22 виник між тими ж сторонами і предмет спору є стягнення заборгованості, зокрема, теж за послуги з теплопостачання, послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, що подавалися в нежитлові приміщення відповідача, які також знаходяться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, господарський суд, в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України, вважає обставини встановлені щодо ухвалення рішення зборів співвласників будинку за адресою м. Монастирище, вул. Соборна, 130, в постанові від 25.07.2023 такими, що не потребують доведенню. Твердження представниці відповідачки, що дана справа стосується інших правовідносин, а відтак не є пов`язаною з відносинами сторін, що є предметом розгляду у справі № 925/1294/23 є помилковими. Нежитлові приміщення відповідачки, у які надавались послуги позивачем перебувають в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130. Так апеляційний суд встановив:

"25.09.2020 на зборах співвласників багатоквартирного будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище було прийнято рішення про обрання індивідуальної моделі договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, а саме: кожному співвласнику багатоквартирного будинку заключити індивідуальний договір із КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище на послуги з постачання теплової енергії (із здійсненням обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкової системи теплопостачання).

Відповідно до термінів, визначених у ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», у редакції чинній на дату прийняття рішення ОСББ, співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Статтею 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII, який введено в дію 01.05.2019 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин, визначено, що учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 названого вище Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Згідно із п. 4 розділу VI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не пізніш як протягом п`яти місяців з дня завершення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону, а виконавці комунальних послуг - укласти із такими співвласниками договори про надання відповідних комунальних послуг відповідно до обраної співвласниками моделі організації договірних відносин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричинений коронавірусом SARS-CoV-2.

У статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку.

Отже, прийняття рішення загальними зборами щодо обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального або колективного договору про надання комунальної послуги) входить до компетенції ОСББ."

В матеріалах справи № 925/1294/23 також міститься копія такого протоколу. (а.с. 91-92, том 1)

Як зазначає відповідачка, нею оскаржується рішення зборів від 25.09.2020.

Судом встановлено, що рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 21.03.2023 у справі №702/338/22, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 20.07.2023, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними рішень фізичних осіб, оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку, у задоволенні позову відмовлено.

Відповідачка подала інший позов, за яким розглядається цивільна справа № 702/795/23, що перебуває в провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області за позовом ФОП Ляхевич Т.В. до ОСББ "Наш дім 130", КП "Теплокомуненерго" м. Монастирище, Крутової Г.С. та інших про визнання рішень співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 оформлене протоколом зборів співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 від 25.09.2020 м. Монастирище Черкаської області недійсним та незаконним.

Суд зазначає, що допоки рішення зборів ОСББ не буде визнане недійсним у встановленому законодавством порядку (у судовому порядку), воно є дійсним та обов`язковим для виконання співвласниками багатоквартирного будинку.

Крім того, оскарження рішення зборів ОСББ в порядку цивільного судочинства не унеможливлює розгляд цієї справи, оскільки суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

До аналогічних висновків дійшов і Північний апеляційний господарський суд при розгляді справи № 925/578/22.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання послуги у порядку і випадках, визначених законом (зокрема з урахуванням рішення співвласників багатоквартирного будинку щодо обраної моделі договірних відносин у багатоквартирному будинку) (п. 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830).

Доказів укладення договору на виконання вказаних вимог законодавства матеріали справи не містять, судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини. Водночас предметом позову у даному провадження є стягнення з відповідача на користь позивача 83 555,32 грн за спожиті послуги з постачання теплової енергії Доказів укладення договору на виконання вказаних вимог законодавства матеріали справи не містять, судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини. Водночас предметом позову у даному провадження є стягнення з відповідача на користь позивача 83 555,32 грн за спожиті послуги з постачання теплової енергії нежитловим приміщенням магазину "Перлина" вул. Соборна, 130/3, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 , послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.08.2023 за відсутності укладеного між позивачем та відповідачем договору. нежитловим приміщенням магазину "Перлина" вул. Соборна, 130/3, що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна, 130, м. Монастирище, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.08.2023 за відсутності укладеного між позивачем та відповідачем договору.

Частиною 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Тобто, Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає обов`язок споживача сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. (ч. 7 ст. 21 Закон України «Про житлово-комунальні послуги»)

Водночас приписи вказаного Закону не містять положень про звільнення споживача від оплати за спожиту послугу за відсутності укладеного із виконавцем комунальних послуг відповідного договору.

Відповідно до п. 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (на іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб.

Отже, у відповідача в силу Закону наявний обов`язок оплачувати послуги, отримані ним за спірний період за відсутності укладеного договору про надання комунальних послуг із виконавцем таких послуг.

При цьому у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено наступні терміни:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення (для систем газопостачання - від запірного пристрою на вводі в будинок до запірних пристроїв включно перед місцями підключення газових приладів, газоспоживального обладнання, теплових агрегатів тощо);

плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Згідно із п. 31 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, а для багатоквартирних будинків, обладнаних системою автономного теплопостачання, як сума тарифів на виробництво та постачання теплової енергії.

Відповідно до п.п. 32, 33 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однієї сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів.

У разі коли співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку самостійно не обрали одну з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або не дійшли згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до вимог частини третьої цієї статті з урахуванням таких особливостей: 1) виконавець забезпечує відповідність кількісних та якісних характеристик послуги встановленим нормативам на межі централізованих інженерно-технічних систем постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку; 2) до плати виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором не включається плата за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги; 3) технічне обслуговування, поточний та капітальний ремонти внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують постачання відповідної комунальної послуги, здійснюються співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт особами за рахунок співвласників (п. 7 ст. 14 «Про житлово-комунальні послуги»).

Доказів того, що співвласники багатоквартирного будинку не дійшли згоди з виконавцем розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку матеріали даної справи не містять.

Отже, обов`язок зі сплати заявлених позивачем до стягнення 83 555,32 грн за спожиті послуги з постачання теплової енергії, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування за період з 01.10.2020 по 31.08.2023 у відповідача наявний навіть за відсутності укладеного із позивачем договору.

Про вказане неодноразово зверталась увага відповідача під час розгляду справ №925/869/14, №925/262/17, №925/1150/16, №925/1247/19 судами всіх інстанцій, предметом яких було стягнення за поставку теплової енергії по нежитловим приміщенням, які належать відповідачці і перебувають у структурі того ж багатоквартирного будинку і мають адресу вул. Соборна, 130/4, а також під час розгляду справи № 925/156/21, рішення в якій докладно досліджено вище.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п.п. 34, 35 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 рахунок на оплату спожитої послуги надається споживачу на безоплатній основі щомісяця відповідно до статті 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Відповідно до п. 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Таким чином, позивач як індивідуальний споживач, з урахуванням визначеної моделі укладення договорів про надання послуги з постачання теплової енергії рішенням зборів співвласників будинку від 25.09.2020, яке наразі не визнано недійсним у встановленому законодавством порядку (у судовому порядку), зобов`язаний у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» оплачувати житлово-комунальні послуги у повному обсязі, при цьому відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не звільняє його від такого обов`язку.

Судом встановлено, що нежитлове приміщення за адресою вул. Соборна, 130/3 у м. Монастирище не від`єднано від мереж централізованого опалення в установленому законом порядку, в ньому відсутнє газове чи електричне індивідуальне опалення, приміщення обладнане тепловим лічильником, за показаннями якого споживання теплової енергії за спірний період дорівнює нулю. Твердження відповідачки, що у нежитловому приміщенні підтримується необхідна температура за допомогою кондиціонерів не є достатнім для звільнення від сплати за надання послуг позивачем. На підтвердження свого твердження відповідачка надає покази споживання електроенергії, водночас суд критично ставиться до таких доказів, адже електричну енергію споживають не тільки кондиціонери, а і всі електроприлади.

Позивач направив відповідачці досудове попередження з вимогою сплатити наявний борг. Доказів оплати боргу в добровільному порядку матеріали справи не містять.

Позивачем було складалися акти та виставлялися відповідні рахунки:

Акт за жовтень 2020 року, рахунок-фактура №СФ-0000646 від 31 жовтня 2020р.

Акт за листопад 2020 року, рахунок-фактура №СФ-0000745 від 30 листопада 2020р.

Акт за грудень 2020 року, рахунок-фактура №СФ-0000870 від 31 грудня 2020р.

Акт за січень 2021 року, рахунок-фактура №СФ-0000063 від 31 січня 2021р.

Акт за лютий 2021 року, рахунок-фактура №СФ-0000171 від 28 лютого 2021р.

Акт за березень 2021 року, рахунок-фактура №СФ-0000281 від 31 березня 2021р.

Акт за квітень 2021 року, рахунок-фактура №СФ-0000378 від 30 квітня 2021р.

Рахунок-фактура № СФ-0000459 від 31 травня 2021р.

Рахунок-фактура № СФ-0000537 від 30 червня 2021р.

Рахунок-фактура № СФ-0000625 від 31 липня 2021р.

Рахунок-фактура № СФ-0000712 від 31 серпня 2021р.

Рахунок-фактура № СФ-0000798 від 30 вересня 2021р.

Акт за жовтень 2021 року, Рахунок-фактура № СФ-0000876 від 31 жовтня 2021р.

Акти за листопад 2021 року, Рахунок-фактура № СФ-0000991 від 30 листопада 2021р

Акт за грудень 2021 року, Рахунок-фактура № СФ-0001117 від 31 грудня 2021р.

Акт за січень 2022 року, рахунок-фактура №СФ-0000058 від 31 січня 2022р.

Акт за лютий 2022 року, рахунок-фактура №СФ-0000165 від 28 лютого 2022р.

Акт за березень 2022 року, рахунок-фактура №СФ-0000272 від 31 березня 2022р.

Акт за квітень 2022 року, рахунок-фактура №СФ-0000360 від 30 квітня 2022р.

Рахунок-фактура № СФ-0000440 від 31 травня 2022р.

Рахунок-фактура № СФ-0000517 від 30 червня 2022р.

Рахунок-фактура № СФ-0000603 від 31 липня 2022р.

Рахунок-фактура № СФ-0000678 від 31 серпня 2022р.

Рахунок-фактура № СФ-0000755 від 30 вересня 2022р.

Акт за жовтень 2022 року, Рахунок-фактура № СФ-0000845 від 31 жовтня 2022р.

Акт за листопад 2022 року, Рахунок-фактура № СФ-0000954 від 30 листопада 2022р

Акт за грудень 2022 року, Рахунок-фактура № СФ-0001067 від 31 грудня 2022р.

Акт за січень 2023 року, рахунок-фактура №СФ-0000061 від 31 січня 2023р.

Акт за лютий 2023 року, рахунок-фактура №СФ-0000171 від 28 лютого 2023р.

Акт за березень 2023 року, рахунок-фактура №СФ-0000277 від 31 березня 2023р.

Акт за квітень 2023 року, рахунок-фактура №СФ-0000378 від 30 квітня 2023р.

Рахунок-фактура № СФ-0000454 від 31 травня 2023р.

Рахунок-фактура № СФ-0000533 від 30 червня 2023р.

Рахунок-фактура № СФ-0000608 від 31 липня 2023р.

Рахунок-фактура № СФ-0000689 від 31 серпня 2023р.

Позивач надав докази направлення рахунків та актів на адресу відповідачки. У судовому засіданні представниця відповідачки зауважила, що з фіскальних чеків неможливо встановити на яку саме адресу (адреса реєстрації як ФОПа чи на адресу нежитлового приміщення) направлялися такі акти та рахунки. Представник позивача зазначив, що така кореспонденція ним направлялась на адресу реєстрації Ляхевич Т.В., що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Дослідивши вказані докази направлення суд вважає їх належними доказами на підтвердження виконання позивачем свого обов`язку по направленню актів. Як свідчить листування сторін, відповідачка отримувала рахунки і зверталася до позивача із запитами про розрахунки таких сум.

Нарахування проводились у відповідності до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.11.2018 №315.

Позивач до позову додав інформацію про покази загальнобудинкового вузла обліку теплової енергії багатоквартирного будинку житлового будинку по вул. Соборна, 130 м. Монастирище, зокрема, і у місячному розрізі та по роках і загальну кількість спожитих послуг з постачання теплової енергії будинком у місячному розрізі та по роках.

Відповідно до п. 25 Правил розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно до площі (об`єму) приміщення споживача згідно з Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Мінрегіону від 22.11.2018 №315 (далі по тексту - Методика № 315).

Згідно із п. 1 розділу ІІ Методики №315 загальні правила розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень в розрахунковий період визначається так: за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності при постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі або до будівлі при відкритій системі теплопостачання; розрахунковим методом відповідно до розділу XI цієї Методики.

Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (Qопф.с), здійснюється згідно з розділом V цієї Методики.

Розподіл втрат теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення, поза межами опалюваних приміщень, опалюваних МЗК та допоміжних приміщень будівлі здійснюється серед визначених категорій приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.

У розділі VI Методики визначено, що для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалюваних приміщень, оснащених вузлами розподільного обліку теплової енергії / приладами-розподілювачами теплової енергії / вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді). Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 °C від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії / приладів-розподілювачів теплової енергії / вузлів розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Донарахування обсягу теплової енергії для опалюваного приміщення, оснащеного вузлом розподільного обліку або приладами-розподілювачами теплової енергії Qдонпр.j або Qдонпр.g відповідно, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється з метою унеможливлення опалення приміщення за рахунок суміжних опалюваних приміщень або опалюваних МЗК та допоміжних приміщень, запобігання утворенню грибків та плісняви в приміщеннях, МЗК та допоміжних приміщеннях, а також недопущення зниження нормативного строку експлуатації приміщення/будівлі. Це донарахування не застосовується у разі неналежного теплопостачання у будівлі (відхилення від нормативних кількісних та якісних показників послуги з теплопостачання) за наявності у розрахунковому періоді у будівлі більше 30 % опалюваних приміщень, щодо яких складено акт-претензію щодо кількості та/або якості наданої послуги, підписаний споживачем та виконавцем комунальної послуги, або у разі, якщо претензії споживача щодо якості послуги з постачання теплової енергії вважаються визнаними відповідно до частини сьомої статті 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Судом в ході розгляду справи витребувано у позивача детальний розрахунок по трьом місяцям за різні роки. Позивач надав суду відповідні розрахунки, які виконані відповідно до вимог Методики № 315.

Посилання представниці відповідачки, що рахунки виставлялися Ляхевич Т.В., а не ФОП Ляхевич Т.В. не є визначальним, адже визначальним є те, що у рахунках зазначено, що оплата проводиться за послуги, що надаються у нежитловому приміщенні - магазині роздрібної торгівлі "Перлина" по АДРЕСА_2 , власником якого є відповідачка та використовується нею у підприємницькій діяльності, як фізичною особою підприємцем. Доказів зворотного відповідач суду не надала.

Крім того, під час розгляду справи №925/262/17 Вищим господарським судом встановлено, що виходячи з приписів ст. 50 ЦК України, підприємець - це лише правовий статус, через який фізична особа реалізує своє право на здійснення підприємницької діяльності за умови її державної реєстрації. Тобто, правовий статус підприємця для фізичної особи - це виключно реалізація додаткових прав та обов`язків, які накладаються цим статусом. При цьому правовий статус фізичної особи-підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності, оскільки власником будь-якого майна завжди буде фізична особа, саме вона є суб`єктом права власності.

Щодо доводів представниці відповідачки про необґрунтованість та недостовірність нарахувань, то за приписами Правил рахунки на оплату спожитої послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів послуг, на основі показань вузлів комерційного обліку з урахуванням показань вузлів розподільного обліку відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та надаються споживачу (його представнику) у строк не пізніше ніж за 10 календарних днів до граничного строку внесення плати за послуги, визначеного договором.

Статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, формує та надає споживачу (його представнику) рахунки на оплату наданої комунальної послуги щомісяця. Інформація, зазначена в пунктах 6, 7, 9, 10 частини третьої цієї статті, надається споживачу не менше двох разів на рік. Інформація, зазначена в пункті 10 частини третьої цієї статті, надається також у випадках, коли виконавець надсилає споживачам договори або зміни до них.

Рахунки на оплату комунальної послуги надаються споживачу на паперовому носії. На вимогу або за згодою споживача рахунки можуть надаватися споживачу в електронному вигляді, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Рахунки надаються споживачу на безоплатній основі.

Рахунок на оплату комунальної послуги повинен містити, зокрема, таку інформацію:

1) найменування та платіжні реквізити виконавця комунальної послуги;

2) адресна інформація, найменування або прізвище, ім`я та по батькові споживача, або абонентський номер споживача, визначений договором про надання комунальної послуги, який дає згоду ідентифікувати споживача виконавцю або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг;

3) період, за який здійснюється нарахування;

4) загальна сума до сплати;

5) поле для внесення споживачем показань вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії (якщо згідно із законом або договором такі показання знімає споживач);

6) обсяг спожитої теплової енергії та води за поточний період, визначений згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону, а також показання відповідних вузлів обліку (у разі відсутності вузлів обліку теплової енергії - приладів - розподілювачів теплової енергії), на основі яких цей обсяг визначено, застосоване розрахункове або середнє споживання;

7) діючі ціни та тарифи на комунальні послуги;

8) стан розрахунків споживачем за спожиту комунальну послугу, у тому числі заборгованість з оплати послуги (у разі її наявності), періоди, в яких виникла така заборгованість, відомості про обчислення її розміру, пільги/субсидії (у разі їх надання/призначення);

9) середній обсяг споживання та середній розмір плати за комунальну послугу іншими споживачами відповідної категорії (у тому числі в розрізі класів будівель), яким комунальну послугу надає цей виконавець, визначені за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

10) рекомендації щодо можливих заходів з підвищення енергоефективності будівель, інформація про державні цільові та інші програми підвищення енергоефективності, контактна інформація та порядок одержання додаткової інформації.

У разі якщо у будівлі налічуються два та більше споживачів, інформація про обсяги спожитої комунальної послуги, зазначена в пункті 6 частини третьої цієї статті, надається також щодо будівлі в цілому.

Інформація, зазначена в пунктах 6-10 частини третьої цієї статті, може надаватися виконавцем як додаток до рахунка на оплату комунальних послуг та/або надаватися споживачам за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів. Зазначена інформація має надаватися також за зверненням споживача.

Додатково до інформації, зазначеної в частині третій цієї статті, виконавець забезпечує споживачу доступ до інформації про динаміку споживання комунальних послуг, а саме: 1) інформації про щомісячний обсяг споживання комунальних послуг за останні три роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше трьох років); 2) інформації про щоденні, щотижневі, щомісячні та щорічні обсяги споживання комунальних послуг за останні два роки (або з дня набрання чинності договором про надання комунальних послуг, якщо з такого дня минуло менше двох років), якщо вузли обліку дають змогу отримувати таку інформацію.

Доступ до інформації, зазначеної в цій частині, надається шляхом забезпечення споживачам доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів або через інтерфейс вузлів обліку.

Доступ до інформації, зазначеної в частинах третій і шостій цієї статті, може надаватися третім особам, у тому числі управителю багатоквартирного будинку, об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку, виконавцю енергосервісу за енергосервісним договором, з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо розподіл обсягів комунальних послуг, що здійснюється відповідно до статті 10 цього Закону, здійснює представник споживачів, у тому числі об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управитель багатоквартирного будинку, такий представник зобов`язаний надавати споживачам інформацію, зазначену в частинах третій і шостій цієї статті.

Споживачі забезпечуються інформацією, зазначеною в частинах третій і шостій цієї статті, на безоплатній основі, крім випадків, встановлених законом.

Виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані щомісяця надавати облікову інформацію про споживання комунальних послуг за вузлами комерційного обліку органу місцевого самоврядування для здійснення узагальнення та моніторингу.

При цьому чинним законодавством України не передбачено підстав для звільнення споживача (відповідача) від оплати фактично йому наданих послуг, у зв`язку із недоліками у виставлених на оплату рахунках.

Відповідач заперечуючи проти нарахувань вказав, що позивачем не доведена опалювальна площа у розмірі, що ним зазначена у розрахунках, зазначаючи, що у проекті Договору, що направлявся позивачем така площа становить 3698,7 кв.м, а у розрахунках - 4580,01 кв.м.

Суд враховує, що збільшення загальної опалювальної площі будинку - на користь відповідачки, адже, чим більша опалювальна площа будинку, тим менше припадає на 1 кв.м, про що зазначає і сама відповідачка у відзиві на позов.

Позивач неодноразово зазначав, що опалювальна площа визначається шляхом отримання архівної інформації ЖЕКу та технічних, правовстановлюючих документів співвласників будинку. Вона може змінюватися в разі змін у правовстановлюючих документах власників квартир та нежитлових приміщень будинку.

Щодо наданого відповідачкою листа КП «Монастирищенське виробниче управління житлово-комунального господарства» № 370 від 29.11.2023, у якому повідомляється, що підприємство не володіє інформацією про опалювальну площу будинку № 130 по вул. Соборній; загальна площа будинку по вул. Соборній 130 складає 5526,8 кв.м, житлова площа 4039,8 кв.м, нежитлова площа будинку 112,6 кв.м, то суд не враховує цей лист в якості доказу про опалювальну площу, оскільки в ньому прямо зазначено про відсутність інформації у КП «Монастирищенське виробниче управління житлово-комунального господарства» щодо такої площі.

Суд звертає увагу відповідачки, що вона в силу Закону має обов`язок з укладення відповідного договору щодо наданих комунальних послуг, у випадку зазначення у проекті, запропонованому позивачем, як виконавцем послуг, невірних показників, відповідач не позбавлений права внести відповідні зміни у встановленому законодавством порядку шляхом укладення додаткових угод.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Судом при ухваленні даного рішення було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, господарський суд задовольняє позов повністю.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на ФОП Ляхевич Т.В.

Керуючись ст. 74, 76 - 77, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ляхевич Тетяни Вікторівни ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства "Теплокомуненерго" міста Монастирище (ідентифікаційний код 25584373, вул. Соборна, 122-І, м. Монастирище, Черкаська обл., 19101) 83 555,32 грн боргу за спожиті послуги з постачання теплової енергії по нежитловим приміщенням магазину "Перлина" вул. Соборна 130/3 що знаходиться в структурі багатоквартирного житлового будинку по вул. Соборна (колишня - Леніна), 130, м. Монастирище Черкаської області, послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, обслуговування вузлів комерційного обліку теплової енергії, абонентського обслуговування, а також 2 684 грн судового збору на рахунок № НОМЕР_2 в АТ "Райффайзен Банк Аваль".

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати сторонам за допомогою системи "Електронний суд".

Повне рішення складено та підписано 04.12.2023.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА