ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. Справа№ 911/1528/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Копитової О.С.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.05.2023

у справі №911/1528/15 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна",

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20.11.2023

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.04.2015 порушено провадження у справі №911/1528/15 про банкрутство ТОВ "Пріорітет Україна".

Постановою господарського суду Київської області від 06.05.2015 у справі № 911/1528/15 (Суддя - Лопатін А.В.), зокрема, ТОВ "Пріорітет Україна" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Кучака Юрія Федоровича.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №911/1528/15 задоволено заяву Національного банку України від 23.05.2023 р. № 18-0013/35688 про забезпечення вимог кредиторів; вжито заходів забезпечення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рідлей", Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомості - майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Нова (вул. Сильвестра Косова) буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей". Стягувачем за ухвалою є Національний банк України Боржником за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Пріоритет Україна".

Ключовим мотивом ухвали є:

- суд постановив ухвалу про забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна з метою збереження нерухомого майна, яке належить банкруту ТОВ "Пріорітет Україна", однак відчужено особою, яка немала права на його продаж, на користь іншої особи, що є пов`язаною засновниками та керівниками.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рідлей" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу та відмовити в заяві про забезпечення вимог кредиторів Національного банку України.

Ключовими аргументами скарги є:

- на час проведення торгів 05.10.2022 власником Нерухомого майна було ПП "Промбудсервіс 2005", право власності на спірне майно належить на даний час ТОВ "Рідлей", а не ТОВ "Пріорітет Україна" та не ПП "Промбудсервіс 2005";

- Національний банк не надав доказів що таке майно належить до ліквідаційної маси Боржника.

- Національним банком не доведено, що ПП "Промбудсервіс 2005" мало намір після проведеного аукціону, результати якого визнано в судовому порядку недійсними у справі № 911/1528/15 ухилитися від виконання рішення суду.

Від НБУ надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ключовим аргументом відзиву є:

- на даний час саме за ТОВ "Рідлей" здійснено реєстрацію прав власності на Нерухоме майно, що в свою чергу свідчить про необмежену можливість останнього розпоряджатись майном на власний розсуд, а з урахуванням систематичної неправомірної поведінки ТОВ "Рідлей" спрямованої на відчуження спірного майна, вкрай необхідним є вжиття заходів спрямованих на збереження спірного майна не недопущення відчуження ТОВ "Рідлей" такого майна.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023, зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - ОСОБА_1, судді: Гончаров С.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 витребувано матеріали справи №911/1528/15 з Господарського суду Київської області. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху, задоволення клопотання або відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження у справі до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 18.07.2023 з Господарського суду Київської області надійшли матеріали справи №911/1528/15.

Розпорядженням керівника апарату від 09.08.2023 у зв`язку з рішення Вищої ради правосуддя від 01.08.2023 про звільнення ОСОБА_1 , з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 911/1528/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Остапенко О.М., Копитова О.С. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №911/1528/15, розгляд справи призначено на 09.10.2023.

Судове засідання, призначене на 09.10.2023 року, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Копитової О.С. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 розгляд справи №911/1528/15 призначено на 20.11.2023.

Розпорядженням керівника апарату від 20.11.2023 у зв`язку з перебуванням судді Остапенка О.М., яки не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 911/1528/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Доманська М.Л., Копитова О.С. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду звернувся кредитор Національний банк України з заявою про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів ТОВ "Пріорітет Україна" від 23.05.2023 р. № 18-0013/35688, в якій він просив суд вжити заходів забезпечення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Рідлей" (ідентифікаційний код юридичної особи 41113057, адреса: провулок Віто-Літовський, буд. 10, м. Київ, 03045) Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії, здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або їх обтяжень, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, заборонити вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо об`єкту нерухомості - майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова (вул. Сильвестра Косова) буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" (ідентифікаційний код юридичної особи 41113057, адреса: провулок Віто - Літовський. буд. 10, м. Київ, 03045).

Вказана заява вмотивована тим, що ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2019 р., залишеною без змін рішеннями вищих судових інстанцій у справі № 911/1528/15 визнано недійсними результати проведеного Товарною біржею "Київська Універсальна" аукціону від 12.07.2018 р. з продажу майна ТОВ "Пріорітет Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений 16.07.2018 р. між ТОВ "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора банкрута ПП "Промбудсервіс 2005". Однак, як зазначає кредитор, йому стало відомо, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на Майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, зареєстровано не за ПП "Промбудсервіс 2005" (покупець на аукціоні, результати якого визнано в судовому порядку недійсними), а за ТОВ "Рідлей" ().

Місцевий суд задовольняючи заяву НБУ про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів виходив з того, що визначений кредитором захід забезпечення вимог кредиторів є таким, що відповідає суті провадження у справах про банкрутство, і є розумним, обґрунтованим, співмірним та адекватним способом захисту прав кредитора у справі про банкрутство, що гарантує його можливість у цій справі отримати задоволення своїх грошових вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду з огляду на таке.

Відповідно до положень частини першої статті 40 КзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства як спеціальним законом визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі, та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так і за ініціативою суду. Разом з тим загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України. Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.02.2020 р. у справі № 50/790-43/173.

Положення статей 136, 137 ГПК України пов`язують вжиття господарським судом заходів забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 цього Кодексу як гарантії ефективності задоволення вимог позивача (заявника) за результатами розгляду спору по суті.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача (кредиторів та інших учасників справи про банкрутство) від можливих недобросовісних дій із боку відповідача (боржника) чи інших учасників справи про банкрутство, попередження їх можливого порушення в майбутньому, а також забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення та попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії тощо.

Водночас обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

З моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Протягом розгляду господарським судом справи про банкрутство може змінюватися кількість та склад учасників процесу, їх статус, встановлюється особливий порядок представництва і волевиявлення осіб у судовому процесі, а прийняті під час процедур банкрутства судові акти вирішують не лише питання руху судової справи, а в багатьох випадках є остаточними судовими рішеннями з питань, віднесених до компетенції господарського суду під час процедур банкрутства, або з визначення судом строку виконання тієї чи іншої дії сторонами, іншими учасниками провадження у праві про банкрутство.

Для регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має принцип судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна чи ліквідатора банкрута.

Перш за все, наведений принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Суд у справі про банкрутство повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.

З матеріалів справи вбачається та місцевим судом встановлено, що 12.07.2018 р. Товарною біржею Київська Універсальна (організатор аукціону) проведено аукціон (статус другий повторний) з продажу майна банкрута ТОВ Пріорітет Україна у вигляді цілісного майнового комплексу, на якому реалізовано майно банкрута за ціною 827985,73 грн.

Предмет продажу майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1. Характеристика будівель та споруд:

- головний виробничий корпус літ. А: рік побудови не визначено; поверх 1, антресоль; фундамент бетон; стіни бетон; покрівля руберойд; перекриття з/б; підлога цемент; сходи метал; електрика так; водопровід так; каналізація так; загальна площа 3394,1 кв.м.; висота 11,50 м.; об`єм 37203 кб.м. Кількість приміщень, їх площа та призначення вказані в експлуатації техпаспорту;

- трансформаторна підстанція літ. В: рік побудови не визначено; поверх 1; фундамент бетон; стіни цегла; покрівля толь; покриття з/б; підлога цемент; електрика так; водопровід ні; каналізація ні; заг. площа 41,8 кв.м.; висота 4,00 м.; об`єм 223 кб.м. Кількість приміщень, їх площа та призначення вказані в експлуатації техпаспорту;

- склад для зберігання кисню - літ. Г: рік побудови не визначено; поверх 1; кількість приміщень 1; фундамент бетон бл.; стіни цегла; покрівля толь; перекриття з/б; підлога цемент; електрика так; водопровід ні; каналізація ні; заг. площа 33.4 кв.м.; висота 4,50 м.; об`єм 174 кб.м.;

- статус земельної ділянки: земельна ділянка зареєстрована за Київською міською радою, право на земельну ділянку, що переходить до покупця, визначається згідно ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. у справі № 911/1528/15 заяву Національного Банку України від 29.08.2018 р. № 12-0007/46702 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю Пріорітет Україна, що відбувся 12.07.2018 р. задоволено; визнано недійсними результати проведеного Товарною біржею Київська Універсальна аукціону від 12.07.2018 р. з продажу майна ТОВ Пріорітет Україна; визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений 16.07.2018 р. між ТОВ Пріорітет Україна в особі ліквідатора Карпунова І.О. (продавець) та ПП Промбудсервіс 2005 (покупець).

Вказана ухвала господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. у справі № 911/1528/15 залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 р. та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2020 р., а відтак, така ухвала набрала законної сили.

Поряд із наведеним, як свідчать матеріали справи, майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, станом на дату звернення НБУ до суду із вказаною заявою про забезпечення вимог кредиторів не зареєстровано ані за банкрутом ТОВ Пріорітет Україна, ані за покупцем, визначеним за результатами вказаного аукціону ПП Промбудсервіс 2005, так як право власності на таке майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ТОВ "Рідлей", що є пов`язаною з ПП Промбудсервіс 2005 спільним керівництвом юридичною особою та знаходиться за однією і тією ж адресою місцезнаходження з вказаним товариством.

Наведені обставини можуть свідчити, як правильно вказав місцевий суд, про наявність наміру ПП Промбудсервіс 2005, як покупця, визначеного за наслідками проведеного аукціону, результати якого визнано в судовому порядку недійсними та, відповідно, відповідача у справі № 911/1528/15 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ Пріорітет Україна, ухилення від виконання рішення суду про задоволення позову в зазначеній справі, відновлення становища, що існувало до укладення недійсного правочину, реєстрації права власності на спірне майно за банкрутом.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшов до правильного висновку про необхідність вжиття в даному випадку заходів забезпечення вимог кредиторів, шляхом заборони ТОВ "Рідлей" Міністерству юстиції України, його структурним підрозділам, а також будь-яким суб`єктам та органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наведеного майна, врахувавши те, що визначений кредитором наведений захід забезпечення вимог кредиторів є таким, що відповідає суті провадження у справах про банкрутство, і є розумним, обґрунтованим, співмірним та адекватним способом захисту прав кредитора у справі про банкрутство, що гарантує його можливість у цій справі отримати задоволення своїх грошових вимог.

Доводи апелянта про те, що ПП "Промбудсервіс 2005" з дати визнання перших торгів недійсними згідно ухвали Господарського суду Київської області від 15.04.2019 у справі №911/1528/15, не вживало ніяких дій щодо відчуження майна є також невілюванням фактами у справі, оскільки невжиття ПП "Промбудсервіс 2005" дій щодо відчуження спірного майна обумовлено виключно наявності ухвали Господарського суду Київської області від 03.10.2018, про накладення арешту на Нерухоме майно.

Так, у даній справі №911/1528/15 (911/1017/23) нерухоме майно, а саме майновий комплекс (літ. А,В,Г) загальною площею 3469,39 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд.1, єдиним виявленим активом Боржника, вказане нерухоме майно перебуває в іпотеці Національного банку, який визнаний заставним кредитором у справі, майно реалізовано без згоди іпотеко держателя, при цьому з чинними обтяженнями (іпотека, заборона відчуження), кошти від продажу не надійшли на рахунок Боржника, чим порушено права забезпеченого кредитора на погашення його грошових вимог в позачерговому порядку за рахунок коштів від продажу заставного майна Боржника, а реалізація майна відбулась між пов`язаними особами.

З огляду на ряд недобросовісних дій вчинених як ПП "Промбудсервіс 2005" так і ТОВ "Рідлей" спрямованих на відчуження спірного майна Боржника, адекватним та співмірним способом захисту порушеного права Боржника та Національного банку є саме заборона вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо Нерухомого майна, встановлена ухвалою Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі № 911/1528/15.

У постанові від 21.09.2022 по справі № 908/976/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі N 916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі N 522/1528/15- ц (пункт 82), від 8 лютого 2022 року у справі N 209/3085/20 (пункт 24)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі N 910/3009/18 (пункт 63)).

Отже, Господарським судом Київської області здійснено належний захист прав та інтересів учасників спору із дотриманням збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Крім того, на спростування твердження апелянта, що Національним банком не доведено обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, слід зазначити, що на даний час саме за ТОВ "Рідлей" здійснено реєстрацію прав власності на Нерухоме майно, що в свою чергу свідчить про необмежену можливість останнього розпоряджатись майном на власний розсуд, а з урахуванням систематичної неправомірної поведінки ТОВ "Рідлей" спрямованої на відчуження спірного майна, вкрай необхідним є вжиття заходів спрямованих на збереження спірного майна не недопущення відчуження ТОВ "Рідлей" такого майна.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 09.06.2023 по справі № 37з-23 висловив позицію, що вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися власним майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (вказана правова позиція викладена також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22).

Таким чином, за обставин звернення власника з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, саме на відповідача покладається обов`язок доведення недоцільність чи не співмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.10.2022 у справі №905/446/22, та постанові Верховного Суду від 09.06.2023 по справі № 37з-23).

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження.

При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Отже, накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Подібні за своїм змістом висновки щодо застосування, зокрема, статті 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у Справі № 915/373/20 та від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21, а також від 02.10.2020 У справі № 465/4985/18 і від 15.06.2021 у справі № 757/48375/20.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суду апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення першої інстанції - без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, на скаржника покладаються витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" на ухвалу Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №911/1528/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 31.05.2023 у справі №911/1528/15 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №911/1528/15 повернути до Господарського суду Київської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст складено 27.11.2023.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді М.Л. Доманська

О.С. Копитова