ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

28 листопада 2023 року м.Черкаси справа №01/5026/1155/2011

Вх.суду № 18511/23 від 07.11.2023

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., із секретарем судового засідання Миколенко А.С.,

за участю у судовому засіданні: арбітражного керуючого Білика О.А. (ліквідатор банкрута, особисто, в режимі відеоконференції), Рибкіної Н.В. (від АТ "Міжнародний резервний банк",

у судове засідання не з`явились: представники від АТ "УкрСиббанк", АТ "Перший Український міжнародний банк",

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 31.10.2023 №31

заявника, боржника у особі ліквідатора банкрута,

про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди та про здійснення і відшкодування витрат арбітражного керуючого,

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії",

до боржника, Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд",

про банкрутство юридичної особи,

УСТАНОВИВ:

1. Арбітражний керуючий Білик О.А. подав до суду заяву від 31.10.2023 №31 з вимогою про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Білика О.А., за період з 17.06.2021 до 30.09.2023 у сумі 535 110,25 грн.

2. Ухвалою суду від 08.11.2023 відкрито провадження за заявою та призначено її для розгляду у спрощеному провадженні. У судовому засіданні 28.11.2023 оголошувалась перерва, після закінчення якої представники не з`явились.

3. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника, представники яких не з`явились, були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, однак про причини неявки до суду не повідомили.

Явка учасників справи обов`язковою не визнавалась.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

4. У судовому засіданні ліквідатор банкрута заявлену вимогу підтримав.

5. Представник АТ "Міжнародний резервний банк" у відповіді від 27.10.2023 №3793 та у судовому засіданні проти задоволення вимог заперечив і пояснив,

що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень у справі про банкрутство, має досліджуватись не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури банкрутства, а й які фактичні дії вчинялись ним протягом відповідної процедури банкрутства;

що поточні звіти арбітражного керуючого Білика О.А. за окремі періоди не містять інформації про фактично виконані дії в розрізі дат;

що в окремі дні звітного періоду ліквідатором не вчинялося жодної дії;

що поданий ліквідатором звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат не є звітом за підсумками процедури ліквідації, який подається арбітражним керуючим за п`ять днів до закінчення процедури ліквідації, отже його подання є передчасним;

що за вказаних обставин, кредитор вважає за потрібне відкласти розгляд питання про затвердження цього звіту та зобов`язати ліквідатора банкрута надати деталізований звіт по завершенню ліквідаційної процедури боржника.

6. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні приєднано до матеріалів справи вступну та резолютивну частини судового рішення.

7. Заслухавши представників учасників справи про банкрутство боржника та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

31.05.2011 ухвалою суду порушено провадження у справі про банкрутство боржника.

17.07.2012 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Звєздічева М.О.

17.07.2012 ухвалою суду затверджено оплату послуг ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Звєздічева М.О., у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць та додаткову винагороду в розмірі 7% від суми реалізованого майна та стягнутої дебіторської заборгованості за рахунок фонду створеного кредиторами; затверджено фонд для відшкодування витрат та оплати послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, ліквідатора) за рахунок коштів отриманих від реалізації майна банкрута, стягнення дебіторської заборгованості та інших коштів боржника, виявлених в ліквідаційній процедурі.

10.05.2018 №2 ухвалою суду затверджено розмір оплати послуг ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Іванюка О.М. два мінімальних розміри заробітної плати, визначеної законодавством України, за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень.

21.10.2019 вступив у дію Кодекс України з процедур банкрутства.

17.06.2021 ухвалою суду ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Білика О.А.

У період з 17.06.2021 по 30.09.2023 арбітражний керуючий Білик О.А. здійснював повноваження ліквідатора банкрута.

Згідно зі звітом про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період з 17.06.2011 по 30.09.2023 ліквідатором банкрута нараховано суму 534600,00 грн. грошової винагороди, виплату якої не здійснено, та фактично здійснено витрат на суму 510,25 грн., які за рахунок майна боржника не відшкодовано.

Розмір грошової винагороди підтверджується розрахунком.

Разом з тим, доказів (первинних бухгалтерських документів), які є підтвердженням заявленого розміру витрат, ліквідатором не надано.

13.10.2023 за №22 ліквідатор банкрута листом направив на адресу членів комітету кредиторів (АТ "Міжнародний резервний банк" та АТ "УкрСиббанк") повідомлення (запит) про проведення у порядку п.ІІ розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства зборів комітету кредиторів шляхом опитування з порядком денним (та проектом рішення із запропонованого питання): про розгляд звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Білика О.А. за період виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Агротрейд" у справі про банкрутство №01/5026/1155/2011 з 17.06.2021 по 30.09.2023 (а.с.9,14 т.16).

27.10.2023 за №3793 АТ "Міжнародний резервний банк" (у особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "МР банк" І.Луньо) направило ліквідатору банкрута відповідь на його запит від 13.10.2023 №22, згідно з якою проголосувало "утриматися від голосування щодо розгляду звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Білика О.А. за період виконання обов`язків ліквідатора ТОВ "Агротрейд" у справі про банкрутство №01/5026/1155/2011 з 17.06.2021 по 30.09.2023" (а.с.17,31 т.16).

Кредитор прийняте рішення мотивував тим, що згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.05.2018 у справі №29/5005/486/2012, при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень у справі про банкрутство, має досліджуватись не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури банкрутства, а й які фактичні дії вчинялись ним протягом відповідної процедури банкрутства, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура; що поточні звіти арбітражного керуючого Білика О.А. за окремі періоди не містять інформації про фактично виконані дії в розрізі дат, що позбавляє можливості визначити обсяг проведеної роботи ліквідатора у конкретні проміжки часу; що у звітах ліквідатора не вказано скільки часу ним було витрачено на вчинення описаних у цих звітах дій та складання процесуальних документів; що в окремі дні звітного періоду ліквідатором не вчинялося жодної дії; що у більшості із звітних днів дії ліквідатора зводяться лише до організації проведення електронних торгів з реалізації дебіторської заборгованості; що поданий ліквідатором звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат не є звітом за підсумками процедури ліквідації, який подається арбітражним керуючим за п`ять днів до закінчення процедури ліквідації, отже його подання є передчасним; що за вказаних обставин, кредитор вважає за потрібне відкласти розгляд питання затвердження цього звіту та зобов`язати ліквідатора банкрута надати деталізований звіт по завершенню ліквідаційної процедури боржника із зазначенням фактично виконаних дій у розрізі дат за весь період здійснення повноважень

Кредитор АТ "УкрСиббанк" участь в опитуванні не приймав.

31.10.2023 ліквідатор банкрута виклав прийняте комітетом кредиторів рішення у письмовій формі (відповідно до порядку п.ІІ розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, а.с.16 т.16) та надав його суду.

07.11.2023 за вх.№18511/23 від ліквідатора банкрута до суд надійшла заява, що розглядається.

Розмір грошової винагороди підтверджується розрахунком.

Розмір понесених витрат підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

7. Відповідно до положень ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства:

арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду;

розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень;

арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором;

звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором;

звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

8. Аналізуючи установлені у справі обставини та вищевказані норми чинного законодавства суд приходить до таких висновків.

8.1. Згідно із ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

При цьому відмову від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України (висновки у п.30 постанови Верховного Суду від 14.12.2021 у справі №902/626/20).

Згідно із ст.6 Закону України "По оплату праці", ст.96, 97 Кодексу законів про працю України системами оплати праці є тарифна та інші системи, що формуються на оцінках складності виконуваних робіт і кваліфікації працівників. Оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Згідно із ч.1 ст.30 Кодексу арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, керуючий реструктуризацією, керуючий реалізацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Тобто оплатність виконання функцій арбітражного керуючого установлена законом і вона є ідентичною по своїй суті до тієї оплати, яка передбачена Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України "По оплату праці" за виконання будь-якої роботи працівником. Особливості системи оплати послуг арбітражного керуючого визначені Кодексом і будь-якими іншими актами безпосередньо не регулюються. Будь-яких актів, які передбачають "відрядну або іншу систему" оплати послуг арбітражного керуючого немає.

З аналізу цих актів суд приходить до висновку, що оплата послуг арбітражного керуючого є аналогічною до погодинної оплати та здійснюється за весь час виконання ним своїх обов`язків з моменту призначення і до моменту його звільнення. Тому ні комітетом кредиторів, ні судом не може бути унормовано право на отримання грошової винагороди арбітражним керуючим залежно від обсягу, кількості чи й будь-яких інших "вимірних" показників виконаної роботи. Єдиним "вимірним" показником його роботи є оцінка його дій (бездіяльності) як належних чи неналежних, яка здійснюється комітетом кредиторів та судом.

Право вимоги у арбітражного керуючого на грошову винагороду виникає не з підстав погодження (схвалення) звіту комітетом кредиторів, а з підстав закінчення відповідного місяця (абз.5 ч.2 ст.30 Кодексу).

Право на відшкодування витрат арбітражного керуючого виникає після надходження коштів на рахунок боржника (абз.2-4 ч.3 ст.61 Кодексу).

Правомірність роботи ліквідатора банкрута, як і будь-якого працівника чи державного службовця, презюмується, доки не буде доведено інше.

Передбаченим Кодексом засобом припинення нарахування грошової винагороди арбітражного керуючого є лише ухвала суду про відсторонення його від виконання повноважень (ч.4 ст.28 Кодексу).

8.2. Разом з тим, якщо дії (бездіяльність) арбітражного керуючого були неналежними, то вони можуть не підлягати оплаті повністю чи частково, але ці обставини (факти) підлягають доказуванню в суді за установленими ГПК України правилами доказування.

Доказування здійснюється тією стороною, яка на такі обставини посилається (ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України). У разі посилання учасника справи на невчинення ліквідатором банкрута певних дій (вчинення яких є його обов`язком), суд може зобов`язати ліквідатора банкрута надати відповідні докази вчинення цих дій і лише у разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій встановленою (ч.2 ст.74 ГПК України).

Доводи учасника про те, що суд з власної ініціативи та/або оскільки учасник справи має сумніви у належному виконанні ліквідатором банкрута своїх обов`язків (чи вважає недостатніми надані ліквідатором банкрута інформацію і документи) зобов`язаний "досліджувати" які фактичні дії вчинялись ним протягом відповідної процедури банкрутства суперечать принципу диспозитивності (ст.14 ГПК України). Тобто сторона не повинна давати завдання суду "з`ясовувати" вчинені/невчинені ліквідатором банкрута дії, а повинна вказати: а) конкретні обставини/факти у заяві по суті, б) докази на їх підтвердження, в) у чому полягає незаконність дій (бездіяльності), г) яку норму закону порушено.

Суть господарського процесу, як і розгляду будь-якої справи в суді, полягає саме в тому, що суд (на відміну від органу досудового слідства) не проводить "розслідування" фактів (обставин) у суді процес "дослідження" стосується виключно наявних у справі доказів і здійснюється виключно для підтвердження чи спростування обставин (фактів), на які посилається учасник справи у заяві по суті (ч.1 ст.86, ч.2 ст.92, ч.1 ст.95, ч.2 ст.97, п.3 ч.1 ст.132, 134 ГПК України).

8.3. "Розрахунок" певних сум є складовою "обставин", на які посилається учасник справи, тому суд перевіряє такий розрахунок (якщо він наданий) на відповідність наявним у справі доказам. Суд не здійснює за завданням учасників справи власних розрахунків, як це фактично намагається нав`язати кредитор через процедуру "дослідження" фактичних дій, вчинених/невчинених ліквідатором банкрута.

Якщо кредитор вважає, що із наданого ліквідатором банкрута розрахунку суми вимог має бути виключена певна конкретна сума, то він повинен вказати, яка конкретно сума має бути виключена, за який конкретний період, як вона обрахована та якими доказами підтверджуються доводи і розрахунки кредитора.

8.4. Кодексом установлено обов`язок арбітражного керуючого періодично, не менше одного разу на два місяці, звітувати про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів (комітету) кредиторів.

Натомість і збори (комітет) кредиторів мають обов`язок розглянути по суті звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат (далі Закон) і "схвалити" його. Під схваленням Звіту суд розуміє обов`язок прийняти одне з таких рішень: схвалити повністю, схвалити частково чи відмовити у схваленні цих звітів.

Посилання кредитора на те, що ліквідатором банкрута не вказано обсяг витраченого часу на вчинені у поточних звітах дій, що в окремі дні ліквідатором не вчинялося жодний дій, що ліквідатором банкрута не відображено усіх фактичних дій, що оплаті підлягає виключно фактично виконана робота суд вважає такими, що не є законними підстави для кредиторів утриматися від прийняття рішення по суті (схвалення Звіту).

Отже рішення комітету кредиторів (протокол від 31.10.2023), яким не прийнято будь-якого рішення по суті питання про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ліквідатора банкрута за період з 17.06.2021 по 30.09.2023 у сумі 535110,25 грн., не відповідає вимогам абз.2 ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, тому суд не приймає його як доказ у справі.

Однак і арбітражний керуючий на вимогу кредиторів повинен надати усю вичерпну і наявну у нього інформацію стосовно вчинених дій, нарахування грошової винагороди та понесених витрат, а також документи (докази), якими вона підтверджується.

Саме у ході схвалення звіту комітетом кредиторів витребовуються від ліквідатора банкрута документи і пояснення, яких недостатньо та у такий спосіб "розслідуються" усі необхідні для його "схвалення" обставини.

Ненадання вичерпної інформації і документів арбітражним керуючим комітету кредиторів щодо обставин складення Звіту та вчинення/невчинення ним певних дій у ліквідаційній процедурі на думку суду також унеможливлює як прийняття рішення комітетом кредиторів щодо його схвалення, так і вирішення спірних питань, які не були предметом дослідження на комітеті кредиторів, у судовому рішенні.

У зв`язку з викладеним суд вважає, що у задоволенні заяви ліквідатора банкрута необхідно відмовити.

9. При цьому, виходячи з порушених сторонами питань, суд вважає за необхідне звернути їх увагу на таке.

9.1. Сам факт того, що ліквідатором банкрута у певний період часу не було вчинено жодної активної дії, ще не є доказом незаконної бездіяльності і не є підставою неоплатності його послуг такі доводи мають кредитором обгрунтовуватись у заяві по суті та доводитись доданими до заяви (чи наявними у справі) доказами, а ліквідатор банкрута повинен мати можливість надати на них свої заперечення. Тобто такі питання мають бути порушені на зборах комітету кредиторів і лише після їх невирішення (спору) бути предметом судового розгляду.

9.2. Щодо наявності підстав для затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат.

9.2.1. Відповідно до ст.58 Кодексу "у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців".

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, внесеними до набрання чинності Законом України №4212-VI від 22.12.2011, тобто до 19.01.2013, далі Закон №2343-XII) у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Постановою суду від 17.07.2012 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та на виконання Закону №2343-XII установлено строк її проведення дванадцять місяців.

Відповідно до ч.1 і 3 ст. 251 Цивільного кодексу України: строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення; строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст.113, ч.2 ст.119 ГПК України: строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом; встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до підп.6 ч.8 ст.48 Кодексу (та ч.8 ст.26 Закону №4212-VI) до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника;

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №15 "Про судову практику в справах про банкрутство" поновлення встановлених Законом строків судових процедур банкрутства не передбачено, але ці строки може бути продовжено судом у випадках, передбачених Законом.

Отже, згідно з Кодексом саме суд визначає строк проведення ліквідаційної процедури. Разом з тим, нормами Кодексу не передбачено можливості продовження строків ліквідаційної процедури, як це передбачено для процедур розпорядження майном та санації. Однак, Кодекс не передбачає і наслідків закінчення 12-ти місячного строку ліквідаційної процедури (зокрема, його закінчення не є підставою для закриття провадження у справі про банкрутство відповідно до ст.90 Кодексу).

З огляду на вищевказані нормативні акти, якщо фактично ліквідаційну процедуру не завершено до спливу 12-ти місячного строку, при вирішенні питання про те, чи має визначатись новий строк ліквідаційної процедури після закінчення 12-ти місячного строку чи ні (тобто чи має такий строк залишатись невизначеним), суд приходить до висновку, що такий строк має визначатись судом (по аналогії до абз. 2 ч.1 ст.58 Кодексу).

Також з огляду на вищевказані нормативні акти при вирішення питання про те, чи має суд поновлювати строк ліквідаційної процедури після її закінчення чи продовжувати його для подальшого здійснення ліквідаційної процедури, суд вважає, що строк ліквідаційної процедури має судом продовжуватись (по аналогії до підп.6 ч.8 ст.48 Кодексу).

Строк ліквідаційної процедури установлено саме судом у постанові суду від 17.07.2012 на виконання вимог Закону №2343-XII (а також в наступних ухвалах суду, остання з яких від 13.04.2023 №1), тому може бути продовжений судом відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України.

9.2.2. Відповідно до абз.3 ч.6 ст.30 Кодексу звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Кодекс не містить визначення понять (і їх тлумачення) підсумки відповідної процедури чи закінчення відповідної процедури.

Зокрема, закон не вказує, що у ліквідаційній процедурі обов`язковими складовими елементами цих понять (закінчення і підведення підсумків) є припинення будь-яких дій у ліквідаційній процедурі; подання ліквідатором ліквідаційного балансу; подання ліквідатором повного звіту про усю здійснену і завершену ліквідаційну процедуру.

Закон не визначає, що є моментом (тобто датою і часом) закінчення ліквідаційної процедури, наприклад, не визначає створення ліквідатором банкрута документа з назвою "Звіт про здійснену ліквідаційну процедуру" або з назвою "Ліквідаційний баланс банкрута", не визначає вчинення останньої необхідної дії ліквідатором банкрута, не визначає отримання останнього листа з необхідною інформацією, тощо. Якби закон пов`язував закінчення ліквідаційної процедури саме з такими моментами (фактами), то фактично закон зобов`язував би ліквідатора банкрута передбачати наперед, що у відповідну дату та час він створить документ, що він отримає інформацію від іншої особи, що він вчинить останню дію однак це неможливо фізично та неможливо юридично, оскільки будь-які юридичні наслідки пов`язуються законом з фактами, а не з ймовірністю їх настання (вчинення) у певний момент, тим більше, що достовірно невідомо, настануть вони чи ні.

Для усіх процедур банкрутства Кодекс передбачає установлення їх строку (ч.2 ст.44, ч.1 ст.51, ч.1 ст.58). Іх установлення і є днем закінчення відповідної процедури.

Процедури ж розпорядження майном і ліквідаційна процедура можуть тривати (і як правило тривають) понад установлені законом строки. Провадження у справі про банкрутство може бути припинено судом (поза волею арбітражного керуючого) до настання установленого судом строку. Арбітражного керуючого може бути усунено судом до настання установленого судом строку. У таких випадках не можливо визначити наперед такий момент часу, як "за п`ять днів до" припинення провадження у справі чи до усунення арбітражного керуючого.

Разом з тим закон чітко визначає, що звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат подається за п`ять днів до закінчення процедури. Отже згідно із законом існує об`єктивний момент з яким закон пов`язує закінчення процедури і необхідність підведення її підсумків. Цей момент може бути визначений лише в одному випадку якщо "підсумком ліквідаційної процедури", "закінченням відповідної процедури" вважати саме той конкретний строк, який для відповідної процедури установлений ухвалою (постановою) суду.

І цей строк, як і обов`язок ліквідатора банкрута подати суду звіт про виконану роботу, звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат (абсолютно ніяким чином не пов`язаний) і не залежить від того, який документ буде подано ліквідатором банкрута через п`ять днів: ліквідаційний баланс із повним звітом про здійснену ліквідаційну процедуру чи попередній звіт про виконану роботу із клопотанням про продовження строку ліквідаційної процедури.

Суд, визначаючи згідно із законом строк ліквідаційної процедури, фактично визначає, що після закінчення цього строку буде проводити "підсумки проведення ліквідаційної процедури". Строк для того і визначається судом, щоб до його закінчення ліквідатор банкрута виконав необхідну роботу та надав звіт про це комітету кредиторів і суду, в тому числі й про грошову винагороду і витрати тим більше, що для подання Звіту щодо грошової винагороди і витрат і їх схвалення комітетом кредиторів законом встановлені більш короткі строки (два місяці, ст.30 Кодексу).

Отже суд вважає, що в даному випадку "підсумком ліквідаційної процедури" та "закінченням відповідної процедури" є саме строк установлений ухвалою суду від 13.04.2023, а не будь-яка інша не визначена законом дата чи подія (ст.253 Цивільного кодексу України).

У зв`язку з цим суд відхиляє доводи кредитора про те, що відсутні підстави для затвердження Звіту ліквідатора банкрута, який є предметом розгляду.

Керуючись ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Білика О.А., від 31.10.2023 №31.

Ухвала суду набрала законної сили 04.12.2023. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 04.12.2023.

Направити цю ухвалу ліквідатору банкрута, членам комітету кредиторів (3).

С у д д я Хабазня Ю.А.

Я-5

14-925-0001