ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" листопада 2023 р. Справа№ 910/3343/22 (910/9505/22)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Карпової М.О.

у присутності представників сторін:

арбітражний керуючий Глеваський В.В. особисто

від ОСОБА_1 : Усачук О.І. згідно ордера

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року

у справі №910/3343/22(910/9505/22) (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю

"Бенефіт Юніон" арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича

до ОСОБА_1

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Юніон"

про визнання недійсним правочину

у межах справи №910/3343/22

за заявою Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Юніон"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22(910/9505/22) клопотання арбітражного керуючого Глеваського В.В. про витребування інформації про задекларовані доходи фізичної особи ОСОБА_1 за 2020-2022 роки відхилено; провадження у справі №910/3343/22(910/9505/22) за позовом розпорядника майна ТОВ "Бенефіт Юніон" арбітражного керуючого Глеваського В.В. до ОСОБА_1 , ТОВ "Бенефіт Юніон" про визнання правочину недійсним закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Глеваський В.В. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22 (910/9505/22) та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про визнання недійсним правочину - Договору №2 від 27.01.2021 про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, що укладений за участю ТОВ "Бенефіт Юніон" та ОСОБА_1 ; стягнути судові витрати з ОСОБА_1 .

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М.,судді: Поляков Б.М.,Ходаківська І.П.

Ухвалою суду від 07.08.2023 вищевказаною колегією суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22(910/9505/22), повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/3343/22(910/9505/22) за заявою розпорядника майна ТОВ "Бенефіт Юніон" арбітражного керуючого Глеваського В.В. до ОСОБА_1 та ТОВ "Бенефіт Юніон" про визнання недійсним правочину у межах справи №910/3343/22 за заявою АТ "Банк Кредит Дніпро" до ТОВ "Бенефіт Юніон" про банкрутство.

23.08.2023 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/3343/22(910/9505/22)/5098/2023 від 23.08.2023 витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2023 року для розгляду справи №910/3343/22(910/9505/22) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.08.2023 апеляційну скаргу арбітражного керуючого Глеваського В.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 у справі №910/3343/22 (910/9505/22) залишено без руху у зв`язку з неподанням доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також доказів на підтвердження відправлення копії цієї скарги і доданих до неї документів відповідачам у справі: ТОВ "Бенефіт Юніон" та ОСОБА_1 , з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Вищезазначену ухвалу суду направлено 04.09.2023 на офіційну електрону адресу скаржника у відповідності до ч.6 ст. 120 ГПК України.

13.09.2023 року, тобто у встановлений судом строк, скаржником на виконання ухвали від 31.08.2023 року надано докази сплати судового збору, а також докази, які підтверджують відправлення копії апеляційної скарги всім учасникам провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Глеваського В.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22(910/9505/22), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 17.10.2023 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У поданому через відділ документального забезпечення суду відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 17.10.2023 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у справі до 07.11.2023 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.

Скаржник в судовому засіданні 07.11.2023 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22(910/9505/22) та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

07.11.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у даній справі - частковому скасуванню з направленням справи до господарського суду міста Києва для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Разом з тим, судова колегія зазначає, що 21.04.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 року №2597-VIII, який введено в дію 21.10.2019 року, відтак в даному випадку застосуванню підлягають положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/3343/22 про банкрутство ТОВ "Бенефіт Юніон", провадження у якій відкрито ухвалою суду від 01.06.2022 року за заявою АТ "Банк Кредит Дніпро", повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Глеваський В.В.

У вересні 2022 року розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Глеваський В.В. звернувся до суду першої інстанції в межах справи про банкрутство ТОВ "Бенефіт Юніон" з позовом до ОСОБА_1 та ТОВ "Бенефіт Юніон" про визнання правочину недійсним.

За твердженням позивача, Договір №2 від 27.01.2021 року про поворотну фінансову допомогу, укладений між ТОВ "Бенефіт Юніон" (позичальник) та ОСОБА_1 (позикодавець), на підставі якого ОСОБА_1 заявлено грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство ТОВ "Бенефіт Юніон", не відповідає положенням чинного законодавства та вчинено на вкрай несприятливих для позичальника умовах у підозрілий період у розумінні КУзПБ та за наявності у сторін конфлікту інтересів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2022 року відкрито провадження у справі №910/3343/22(910/9505/22) за заявою розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Глеваського В.В., постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 провадження у даній справі закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Місцевий господарський суд, приймаючи вказану ухвалу, виходив з того, що оскільки арбітражним керуючим Глеваським В.В. позов до ОСОБА_1 та ТОВ "Бенефіт Юніон" про визнання правочину недійсним заявлено від імені ТОВ "Бенефіт Юніон", тобто позивачем і відповідачем у справі є фактично одна і та ж сама особа, то у такому випадку предмет спору між сторонами відсутній.

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Глеваський В.В. з даною ухвалою суду не погоджується та в поданій апеляційній скарзі зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Як стверджує апелянт, місцевий господарський суд помилково ототожнив позивача арбітражного керуючого Глеваського В.В., як самозайняту особу, якою реалізовано право на звернення до суду з позовом в порядку ст. 44 КУзПБ, з одним з відповідачів - ТОВ "Бенефіт Юніон".

Крім того, судом також безпідставно зроблено висновок про відсутність між сторонами предмету спору, оскільки предметом спору є визнання недійсним правочину, а саме: Договору №2 від 27.01.2021 року про поворотну фінансову допомогу, укладений між ТОВ "Бенефіт Юніон" (позичальник) та ОСОБА_1 (позикодавець), на підставі якого ОСОБА_1 заявлено грошові вимоги до боржника у справі про банкрутство ТОВ "Бенефіт Юніон".

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення вказаної ухвали, колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції та вбачає підстави для часткового скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне.

Щодо права розпорядника майна на звернення до суду з позовом про визнання недійсним правочину боржника суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство (наразі КУзПБ).

За приписами ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Згідно із абзацом двадцятим статті 1 КУзПБ розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном боржника.

Під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації) (частина перша статті 44 КУзПБ).

За частиною другою статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує, зокрема, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником.

Частиною третьою статті 44 КУзПБ визначено обов`язки розпорядника майна, одним з яких є обов`язок вживати заходів для захисту майна боржника.

Відповідно до частини дев`ятої статті 44 КУзПБ розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у тому числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника.

Отже, на стадії розпорядження майном законодавець чітко визначив повноваження розпорядника майна щодо звернення з вимогою про визнання недійсними угод (правочинів), укладених боржником (такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 27.02.2020 року у справі №922/1134/17, від 23.11.2022 року у справі №918/1174/20(918/559/21) та від 30.03.2023 року у справі №905/2307/21(905/496/22)).

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що розпорядник майна боржника має право на звернення в порядку статей 7, 44 КУзПБ в межах справи про банкрутство боржника з позовом до суду про визнання недійсним правочину боржника.

Щодо закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору з тих підстав, що позивачем і відповідачем у справі є фактично одна і та ж сама особа, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 45 ГПК України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами ж є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

При цьому, ГПК України взагалі не передбачає можливості поєднання сторін судового процесу в одній особі, не передбачає цей Кодекс і поняття "неналежний позивач", не визначає й механізму заміни останнього, позаяк положення Кодексу спрямовані на вирішення спору, якого не може бути із "самим собою".

Отже, у випадку встановлення судом процесуального випадку, за якого позивачем і відповідачем у справі є фактично одна і та ж сама особа, розгляд заявленого позову у цій частині є неможливим за відсутністю спору як такого. Близькі за змістом правові висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі №905/691/18, від 07.09.2020 року у справі №917/468/19, від 29.06.2021 року у справі №907/551/17.

Як було зазначено вище, у вересні 2022 року розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Глеваський В.В. звернувся до господарського суду міста Києва в межах справи про банкрутство ТОВ "Бенефіт Юніон" з позовом в порядку статей 7, 44 КУзПБ до ОСОБА_1 та ТОВ "Бенефіт Юніон" про визнання правочину недійсним.

Тобто, позивачем є розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Глеваський В.В., а одним з відповідачів виступає ТОВ "Бенефіт Юніон".

При цьому, судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 21.09.2022 року у справі №910/3343/22 про банкрутство ТОВ "Бенефіт Юніон" за клопотанням арбітражного керуючого припинено повноваження керівника ТОВ "Бенефіт Юніон" - Дубовенко Л.В. та покладено виконання повноважень директора ТОВ "Бенефіт Юніон" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Глеваського В.В.

Отже, з 21.09.2022 року арбітражний керуючий Глеваський В.В. виконує повноваження директора боржника.

Таким чином, як станом на дату відкриття позовного провадження у справі №910/3343/22(910/9505/22) (16.11.2022 року), на час розгляду справи в суді першої інстанції у підготовчому провадженні та по суті спору, так і на момент прийняття оскаржуваної ували про закриття провадження у справі (19.06.2023 року) позивачем і відповідачем-2 є фактично одна і та ж сама особа, як наслідок, колегія суддів погоджується з правомірними висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі в частині вимог арбітражного керуючого Глеваського В.В. до ТОВ "Бенефіт Юніон" з огляду на вищенаведені висновки Верховного Суду, які в даному випадку є обов`язковими для врахування при вирішенні подібних правовідносин.

Водночас, судова колегія вважає помилковим закриття провадження у справі в цілому, тобто і в частині вимог арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича до ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Так, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений ст. 231 ГПК України.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин, щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. (Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №13/51-04 та в подальшому знайшла своє відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, в тому числі від 24.10.2023 року у справі №912/602/22, від 11.10.2023 року у справі №910/5764/22, від 10.08.2023 року у справі №876/50/23).

Слід зазначити, що згідно висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 12.07.2023 року у справі №924/641/20, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а, відповідно, і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

При цьому, положення норми п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України можуть бути застосовані судом лише у разі встановлення обставин відсутності між сторонами спірного матеріального правовідношення (висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.11.2021 року у справі №910/18700/20).

Так, приймаючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі в цілому, місцевий господарський суд залишив поза увагою та не врахував, що позовні вимоги арбітражним керуючим заявлено також і до ОСОБА_1 , як співвідповідача за позовом.

Більш того, предмет спору у даній справі - визнання недійсним Договору №2 від 27.01.2021 року про поворотну фінансову допомогу, як об`єкт спірних правовідносин, щодо якого між позивачем і відповідачем-1 виник спір та стосовно якого позивач просить прийняти судове рішення, не припиняв свого існування ані в процесі розгляду справи в суді першої інстанції, ані під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відтак, в даному випадку у суду немає правових підстав стверджувати про відсутність між сторонами (позивачем та відповідачем-1) неврегульованих питань і, як наслідок, робити висновок про закриття провадження у справі в частині цих вимог у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд наведених вище фактичних обставин справи, які встановлені судом апеляційної інстанції, не врахував, чим допустив порушення норм процесуального права, що в свою чергу призвело до ухвалення помилкового рішення про закриття провадження у справі в цілому.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, під час перегляду справи в апеляційному порядку доводи скаржника частково знайшли своє підтвердження, а відтак апеляційна скарга арбітражного керуючого Глеваського В.В. підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 у справі №910/3343/22(910/9505/22) щодо закриття провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_1 - скасуванню з направленням справи в скасованій частині до суду першої інстанції для продовження розгляду, а в частині вимог до ТОВ "Бенефіт Юніон" - залишенню без змін.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом не розглядався спір по суті заявлених позовних вимог, а предметом апеляційного розгляду було процедурне питання, за результатами якого справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, розподіл судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги апеляційним судом в даному випадку не здійснюється.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 280-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22(910/9505/22) задовольнити частково.

2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22(910/9505/22) щодо закриття провадження у справі в частині вимог арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича до ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину скасувати.

3.Справу №910/3343/22(910/9505/22) в скасованій частині направити до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

4. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року у справі №910/3343/22(910/9505/22) щодо закриття провадження у справі в частині вимог арбітражного керуючого Глеваського Віталія Васильовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бенефіт Юніон" - залишити без змін.

5.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови підписано 05.12.2023 після закінчення суддею Поляковим Б.М. підготовки для підтримання кваліфікації та виходу судді Сотнікова С.В. з відпустки.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Поляков