ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. Справа№ 911/4706/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Полякова Б.М.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від позивача - Пустовіт О.Ю. ордер ВІ №1158354 від 31.07.2023р.;

від відповідача-1 - ліквідатор Шкабрій М.П. посвідчення;

від відповідача-2 - Бабенко А.І. посвідчення, витяг з ЄДР,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення господарського суду Київської області від 29.03.2023р.

(повний текст складено 03.07.2023р.)

у справі №911/4706/15 (суддя Лопатін А.В.)

за позовом ОСОБА_1

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Атрекс"

2.Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк (далі - ПАТ АБ) "Укргазбанк"

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним

в межах провадження у справі №911/4706/15 про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 29.03.2023р. у справі №911/4706/15 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, 31.07.2023р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Київської області від 29.03.2023р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним задовольнити повністю.

У відзивах на апеляційну скаргу ПАТ АБ "Укргазбанк" та ТОВ "Атрекс" просять відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Київської області від 29.03.2023р. залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.09.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 29.03.2023р. по справі №911/4706/15 та призначено її до розгляду на 06.11.2023р.

06.11.2023р. колегією суддів у судовому засіданні оголошено перерву до 13:45 годин 20.11.2023р. згідно ст. 216 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2023р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 29.03.2023р. по справі №911/4706/15 прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора Шкабрія М.П. та представників позивача і ПАТ АБ "Укргазбанк", дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа №911/4706/15 за заявою боржника - ТОВ "Атрекс" про банкрутство, провадження в якій було порушено ухвалою місцевого суду від 10.11.2015р.

Постановою господарського суду Київської області від 18.11.2015р. було визнано банкрутом ТОВ " Атрекс " та відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено Шкабрія Михайла Петровича, зобов`язано ліквідатора банкрута подати за результатами роботи ліквідатора звіт та ліквідаційний баланс.

13.04.2021р. до місцевого суду ОСОБА_1 була подана позовна заява до ТОВ "Атрекс" та ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк", в якій позивач просив суд:

1) витребувати земельну ділянку загальною площею 0,2478 га, кадастровий номер :01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від ТОВ "Атрекс" () на користь власника ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 );

2) визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2478 га, кадастровий номер :01:055:0016, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 ) визнати недійсним договір іпотеки без оформлення заставної від 11.02.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за №385 в частині предмета іпотеки: земельної ділянки загальною площею 0,2478 га, кадастровий номер :01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2021р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, в межах провадження у справі №911/4706/15 про банкрутство ТОВ "Атрекс", призначено підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2021р. клопотання позивача про призначення почеркознавчої експертизи було залишено без задоволення, закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.08.2021р. було вирішено повернутись до розгляду справи №911/4706/15 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ АБ "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання права власності та визнання недійсним договору іпотеки у підготовчому провадженні та продовжити підготовче засідання, призначено у справі №911/4706/15 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ АБ "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання права власності та визнання недійсним договору іпотеки судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та вирішено інші процедурні питання.

20.05.2022р. на адресу місцевого суду з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали цієї справи, з долученими до них висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи та актом здачі-прийняття висновку експерта.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.05.2022р. було поновлено провадження у справі №911/4706/15 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ АБ "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, визнання права власності та визнання недійсним договору іпотеки в межах провадження у справі №911/4706/15 про банкрутство ТОВ "Атрекс"; розгляд справи призначено у підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2023р. клопотання відповідача-1 від 07.09.2022р. б/н, в частині призначення у справі №911/4706/15 повторної судової почеркознавчої експертизи було залишено без задоволення; клопотання відповідача-1 від 29.06.2022р. б/н, в частині витребування у нотаріуса - Кударенко В.М. документів, зобов`язання нотаріуса - Кударенко В.М. вчинити дії, призначення у справі №911/4706/15 повторної судової почеркознавчої експертизи залишено без задоволення; клопотання АБ "Укргазбанк" від 22.06.2022р. б/н про витребування у приватного нотаріуса - Кударенко Віри Миколаївни документів, витребування в Державної податкової служби України документів залишено без задоволення; клопотання АБ "Укргазбанк" від 22.06.2022р. б/н про призначення у справі №911/4706/15 повторної судової почеркознавчої експертизи, зобов`язання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 надати зразки підпису, зупинення провадження у справі на час проведення експертизи залишено без задоволення; закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що, на підставі рішення Літківської сільської ради 36 сесії V скликання №1701 від 17.06.2010р., ОСОБА_1 було передано у власність земельну ділянку площею 0,2478 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №300753 від 09.12.2010р. (т. 1 а.с. 4).

Як зазначав позивач, 22.09.2020р., з Державного реєстру судових рішень йому стало відомо про наявність ухвали господарського суду від 28.11.2018р. у справі №911/4706/15 (залишена без змін постановою Верховного суду від 16.07.2019р.). Позивач заявляв, що зі змісту наведеної ухвали він дізнався про те, що ТОВ "Аларіт" звернулось з позовом до ТОВ "Атрекс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ПАТ "АБ "Укргазбанк" про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на відповідне нерухоме майно. Так, 11.02.2011р. між ТОВ "Аларіт" та ТОВ "Атрекс" було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна. Предметом продажу даного договору було нерухоме майно, а саме: Комплекс розташований на земельних ділянках АДРЕСА_1 , загальною площею 1,7258 га, кадастрові номери ділянок: :01:055:0015; :01:055:0016, :01:055:0017, :01:055:0018, :01:055:0019, :01:055:0020, :01:055:0021. Зазначений договір ТОВ "Аларіт" просило суд розірвати з підстав невиконання ТОВ "Атрекс" зобов`язань за договором. Крім цього, як зазначає позивач, йому стало відомо, що ТОВ "Атрекс", уклав кредитний договір №521 за умовами якого ПАТ "АБ "Укргазбанк" відкрив ТОВ "Атрекс" невідновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом 20 000 000,00 грн. на строк з 11.02.2011р. по 31.01.2014р.

11.02.2011р. на забезпечення виконання укладеного кредитного договору - ТОВ "Атрекс" та ПАТ "АБ "Укргазбанк" було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №385. Предметом іпотечного договору виступало нерухоме майно, а саме комплекс придбаний у ТОВ "Аларіт", згідно зазначеного вище договору, та земельні ділянки, на яких розташований зазначений комплекс. Серед земельних ділянок, що були зазначені предметом іпотеки, значилась і земельна ділянка загальною площею 0,2478, з кадастровим номером :01:055:0016, що належить позивачу на праві власності.

Також позивач зазначав, що ним 20.11.2020р. було отримано від ТОВ "Аларіт" лист та копії документів, згідно яких ТОВ "Аларіт" повідомило позивача про наявність укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11.02.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за №351, відповідно до якого відбувся продаж земельної ділянки належної позивачеві на користь ТОВ "Атрекс", після чого останнім передано таку земельну ділянку в іпотеку за відповідним іпотечним договором. Поряд з цим, позивач наголошував, що він не підписував наведений договір купівлі-продажу земельної ділянки, на підписання такого договору від його імені інших осіб не уповноважував, про існування такого договору не знав, а відтак, його право власності на вказану земельну ділянку підлягають судовому захисту.

Виходячи із наведеного, позивач заявляє, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., який, згідно його змісту підписаний від імені позивача гр. ОСОБА_3 , як його представником (продавець) та ТОВ "Атрекс" (покупець); посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №351; предметом якого є здійснення продажу земельної ділянки, що згідно наведеного акту на право власності серії ЯЛ №300753 від 09.12.2010р. є власністю позивача, а саме: земельна ділянка площею 0,2478 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не укладений в розумінні положень статей 638, 207 ЦК України.

З огляду на наведене, також посилаючись на те, що позивач втратив оригінал акту на право власності на зазначену земельну ділянку, а також на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки ні позивачем, ні його представником не підписувався, а відтак, такий договір, на його думку, є неукладеним, покупець за таким договором не мав необхідного обсягу повноважень на передачу вказаної земельної ділянки в іпотеку за іпотечним договором, позивач просив місцевий суд:

1. Витребувати земельну ділянку загальною площею 0,2478 га, кадастровий номер :01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 від ТОВ "Атрекс" () на користь власника ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ).

2. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2478 га, кадастровий номер :01:055:0016, яка розташована за адресою:

АДРЕСА_1 . Визнати недійсним договір іпотеки без оформлення заставної від 11.02.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. та зареєстрований в реєстрі за №385 в частині предмета іпотеки: земельної ділянки загальною площею 0,2478 га, кадастровий номер :01:055:0016, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

27.05.2021р. відповідачем-1 було подано місцевому суду відзив на позов, в якому він щодо задоволення позову заявив заперечення, вказавши на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, на підставі якого від позивача вибуло із володіння зазначене майно - земельна ділянка на користь відповідача-1 не оскаржувався та в судовому порядку недійсним не визнавався, докази того, що вказане майно вибуло із володіння позивача поза його волею відсутні, на переконання відповідача заявлені вимоги є необґрунтованими.

Крім того, відповідачем-1 у вказаному відзиві було заявлено про застосування строку позовної давності до вимог позивача.

01.06.2021р. відповідачем-2 також було подано місцевому суду відзив на позов, в якому останній вказує на те, що 11.02.2011р. між ОСОБА_1 (продавець), в особі його представника за довіреністю - ОСОБА_3 та ТОВ "Атрекс" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номерем: :01:055:0016, площею 0,2478 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Так, відповідно до п.9 договору, передання земельної ділянки здійснюється в момент підписання договору. Одночасно з переданням земельної ділянки, продавець передає покупцю усі документи, які стосуються вказаної земельної ділянки. Підписання договору покупцем свідчить про те, що земельна ділянка та усі необхідні документи щодо неї йому передані. Як вказує відповідач, саме через вищезазначену обставину у позивача відсутній оригінал акту про право власності на земельну ділянку, а не через те, що він був втрачений, тим самим позивач намагається ввести суд в оману.

Крім цього, відповідач-2 також вказував на те, що, станом на дату винесення оскаржуваного рішення, договір купівлі-продажу від 11.02.2011р. на земельну ділянку з кадастровим номером: :01:055:0016, площею 0,2478 га, що знаходиться за АДРЕСА_1 не розірваний сторонами, та не визнаний в судовому порядку недійсним та є чинним. Відповідач звертав увагу місцевого суду, що позивачем не заявлялися вимоги щодо визнання недійсним правочину, а посилання на висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020р. у справі №145/2047/16-ц, як на підставу не заявлення такої вимоги, не заслуговують на увагу, оскільки предмети та обставини спорів є різними, оскільки визначальним є те, що в спорі, що розглядається, право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване в установленому законом порядку за ТОВ "Атрекс" внаслідок укладення договору з позивачем, а в справі №145/2047/16-ц спір стосується повернення позивачу його земельних ділянок, який вважає, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Верховним Судом у вказаній постанові зазначено, що оскільки зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку, ефективним способом захисту є звернення до суду з негаторним позовом у порядку ст.391 ЦК України (п.7.27 постанови). Окрім наведеного, відповідач-2 зазначає про безпідставність посилання позивача на те, що наведений договір купівлі-продажу земельної ділянки є неукладеним, оскільки на переконання відповідача у цьому випадку наданий суду договір містить усі необхідні реквізити, істотні умови, проведено його держану реєстрацію.

Крім того, відповідачем-2 у вказаному відзиві було заявлено про застосування строку позовної давності до позовних вимог позивача.

У ст.86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Матеріали справи містять договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №351 (т. 1 а.с. 200), згідно змісту якого, такий договір укладено ОСОБА_1 , в особі його представника ОСОБА_3 , що діяв на підставі довіреності від 24.01.2011р., посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Перепелицею Н.Д. за реєстраційним № 170 (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі директора Михайленко І.П. (покупець).

Відповідно до умов зазначеного договору, продавець передає належну йому на праві власності земельну ділянку кадастровий номер :01:055:0016, загальною площею 0,2478 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у власність покупця, а покупець приймає та зобов`язується сплатити ціну, за яку земельна ділянка продається, відповідно до умов цього договору (п.1 договору).

Відповідно до п.3 договору, земельна ділянка, яка продається належить продавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №300753, виданого управлінням Держкомзему у Броварському районі 25.08.2010 р. на підставі рішення Літківської сільської ради 36 сесії V скликання №1701 від 17.06.2010р. та зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за №26.

Продаж земельної ділянки здійснюється за ціною 413400,00 грн. (п.6 договору).

Згідно з п. 9 договору передання земельної ділянки здійснюється в момент підписання договору. Одночасно з переданням земельної ділянки, продавець передав покупцю усі документи, які стосуються вказаної земельної ділянки. Підписання договору покупцем свідчить про те, що земельна ділянка та усі необхідні документи щодо неї йому передані.

Цей договір, відповідно до ст.657 Цивільного кодексу України, підлягає державній реєстрації в Єдиному державному реєстрі правочинів. Підставою виникнення права власності на земельну ділянку в покупця, відповідно до статті 331 Цивільного Кодексу України є державна реєстрація цього договору в Єдиному державному реєстрі правочинів. Додатково до цього договору є Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (п.10 договору).

Наведений договір, згідно його змісту, підписано зі сторони продавця - ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , як його представником та від покупця - ТОВ "Атрекс" - директором Михайленко І.П.

Державну реєстрацію вказаного правочину в Єдиному державному реєстрі правочинів вчинено 11.02.2011р., що підтверджується доданим до матеріалів справи оригіналом витягу з Державного реєстру правочинів від 11.02.2011р. №9581712 9т. 1 а.с. 201).

Також, відповідачем-1 до матеріалів справи було додано належним чином завірену копію заяви від 22.07.2011р., посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстровану в реєстрі за №2304, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 заявляє, що ним на виконання наведеного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., зареєстрованого в реєстрі за №351, отримано грошові кошти на суму 413400,00 грн. (т. 1 а.с. 199).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на підставі наведеного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р. право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:055:0016, загальною площею 0,2478 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 04.02.2016р. було зареєстровано за відповідачем-1 - ТОВ "Атрекс", реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12.

Окрім наведеного, в подальшому, вказану земельну ділянку, що була предметом продажу за наведеним договором відповідачем-1 було передано в іпотеку відповідачу-2 на підставі договору іпотеки від 11.02.2011р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за №385.

Поряд із вказаним, встановлено, що у цій справі на виконання ухвали суду було проведено судову почеркознавчу експертизу, за результатами якої експертною установою - Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (КНДІСЕ) надано висновок від 11.05.2022р. №28144/28145/21-32, відповідно до якого:

Підпис від імені ОСОБА_3 в графі "Продавець" у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., укладеному, як в ньому зазначено, між ОСОБА_1 , в особі представника (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі представника (покупець), посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованому в реєстрі за №351, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у заяві від 22.07.2011р., посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованій в реєстрі за №2304, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Здійснивши аналіз предмету спору, доданих до позову документів та матеріалів справи в їх сукупності, місцевим судом було встановлено, що в ухвалі господарського суду Київської області від 11.08.2021р. у цій справі про призначення судової почеркознавчої експертизи було допущено описку щодо номеру, за яким зареєстровано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М. в реєстрі договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., укладений, як в ньому зазначено, між ОСОБА_1 , в особі представника (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі представника (покупець), а саме, замість вірного - "№351" помилково вказано "№357".

Як свідчать матеріали справи, наведену почеркознавчу експертизу проведено за результатами дослідження саме оригіналу договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., укладеного, як в ньому зазначено, між ОСОБА_1 , в особі представника (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі представника (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за №351, тобто наведена описка в ухвалі суду жодним чином не вплинула на правильність проведення експертних досліджень та надання відповідного висновку, так як, спірне майно вибуло із володіння позивача на користь відповідача саме на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р. зареєстрованого в реєстрі за №351.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення всіх її обставин, ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2022р., крім іншого, було встановлено строк до 05.10.2022р. для подання до суду відповідачами переліку питань, які є необхідність, на їх переконання, роз`яснити судовим експертам, що провели експертизу в цій справі, такі питання одночасно із поданням до суду мають бути направлені експертній установі; також встановлено строк до 17.10.2022р. для подання до суду судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) Наталією Кириленко та ОСОБА_4 пояснень, із роз`ясненням, питань, наданих відповідачами щодо проведеної у справі №911/4706/15 судової експертизи (висновок від 11.05.2022р. №28144/28145/21-32).

03.11.2022р. до місцевого суду від експертної установи, на виконання ухвали суду, надійшли письмові пояснення, в яких судовим експертом вказано наступне:

Відносно питання: "чому експертами при проведенні судової почеркознавчої експертизи не було запитувано та відповідно не досліджено умовно-вільні та експериментальні зразки підписів та почерків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ?", судові експерти пояснюють, що відповідно до вимог п.1.13 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації. У зв`язку з тим, що досліджуваний документ датований 2011 роком, тому більш інформативними для проведення судової почеркознавчої експертизи в даній експертній ситуації є саме вільні зразки почерку та підпису осіб, що підлягають ідентифікації, а не умовно-вільні та експериментальні зразки, які на час їх виконання не відповідають таким вимогам, як співставність за часом виконання.

Відносно питання: "чому експертами при проведенні судової почеркознавчої експертизи не було запитувано та відповідно не досліджено додаткову кількість документів, на яких містяться вільні зразки підписів та почерків ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ?", експертами пояснено наступне: відповідно до вимог п.1.13 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації. На виконання клопотання експерта 28.10.2021р., при супровідному листі №911/4706/15 від 26.10.2021р., до інституту надійшли: матеріали господарської справи №911/4706/15 на 270 арк. де на сторінках 199-200 наявні досліджувані документи: заява від 22.07.2011р. від імені ОСОБА_1 , яка посвідчена Кударенко В.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованої у реєстрі за №2304; договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р. від імені ОСОБА_3 , який посвідчений Кударенко В.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за №351, вільні зразки підпису ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , перелічені в ухвалі суду від 25.10.2021р. Дана кількість вільних зразків почерку та підпису ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , визнана експертами достатньою для проведення порівняльного дослідження.

Що стосується питання: "чому експертами при проведенні судової почеркознавчої експертизи не було запитувано та відповідно не досліджено оригінали документів датованих саме 2011 роком, на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_1 ?", експертами пояснено, що для проведення порівняльного дослідження надавалась достатня кількість оригіналів документів, виконаних за період часу з 2012 по 2013 роки, що є максимально є наближеним до часу виконання з досліджуваними документами. Перелік та кількість документів з вільними зразками ОСОБА_1 , що використовувались для порівняльного дослідження наведено у висновку експертів. При цьому, копія довіреності від 13.01.2011р., при проведенні порівняльного дослідження не враховувалась, у зв`язку з тим, що відповідно до вимог п.1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів. Зображення підпису, виконаного від імені ОСОБА_1 в копії вказаного документу несе для експерта виключно інформативних характер про почеркові ознаки виконавця.

Щодо питання: "чому експертами при проведенні судової почеркознавчої експертизи не було запитувано та відповідно не досліджено оригінали документів датованих саме 2011 роком, на яких містяться вільні зразки підпису та почерку ОСОБА_3 ?", експертами пояснено, що для проведення порівняльного дослідження надавалась достатня кількість оригіналів документів, виконаних за період часу з 2010 по 2012 роки, що є максимально наближеним до часу виконання з досліджуваними документами. Перелік та кількість документів з вільними зразками ОСОБА_3 , що використовувались для порівняльного дослідження наведено у висновку експертів. Відповідно до вимог п.1.13 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, достатність та якість наданих для проведення експертизи зразків почерку та підпису особи визначаються експертом у кожній конкретній експертній ситуації.

З урахуванням наведених пояснень наданих експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДФСЕ) та за результатами аналізу матеріалів справи та положень чинного процесуального законодавства, якими визначено можливість призначення повторної судової експертизи, не було встановлено наявності правових підстав для призначення в цій справі повторної експертизи (ухвала господарського суду Київської області від 08.02.2023р. у цій справі).

Крім того, вищенаведеним спростовуються заперечення відповідачів щодо результатів проведення наведеної почеркознавчої експертизи.

Позивач в обґрунтування позову про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним посилається на те, що ним або його представником не було підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №351, а відтак, на переконання позивача, вказаний договір є неукладеним і майно, що є предметом продажу за таким договором вибуло із володіння позивача та в подальшому було передано в іпотеку банку незаконно.

Колегією суддів враховано висновок експертної установи - Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 11.05.2022р. №28144/28145/21-32, відповідно до якого за результатами проведення, на виконання ухвали суду, судової почеркознавчої експертизи встановлено, що: підпис від імені ОСОБА_3 в графі "Продавець" у договорі купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., укладеному, як в ньому зазначено, між ОСОБА_1 , в особі представника (продавець) та ТОВ "Атрекс", в особі представника (покупець), посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованому в реєстрі за №351, виконано не ОСОБА_3 , а іншою особою; підпис від імені ОСОБА_1 у графі "Продавець" у заяві від 22.07.2011р., посвідченій приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрованій в реєстрі за №2304, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Однак, наведені обставини не можуть свідчити, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кударенко В.М., зареєстрований в реєстрі за №351, як про те заявляє позивач, - є неукладеним, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України (в редакції чинній на дату укладення договору), зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 207 ЦК України (в зазначеній редакції) визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Згідно із положеннями ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 626 визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту положень ч.2 ст.631 ЦК України, договір набирає чинності з моменту його укладення.

Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення (стаття 640 ЦК України).

Юридичний аналіз статей 207, 208, 626, 631, 638 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Отже, у випадку непідписання договору однією з його сторін не можна вважати, що сторони дійшли згоди щодо всіх умов викладеного в письмовій формі договору та відповідно до статті 638 ЦК України констатувати його укладення.

Системний аналіз статей 203 та 215 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що недійсним можна визнати правочин, який вчинено, тобто той, що був укладений з досягненням згоди щодо всіх його істотних умов. Встановлення фактичних обставин недосягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов правочину виключає можливість визнання його недійсним. Отже, не може бути визнано недійсним правочин, який не вчинено.

Поряд із наведеним, визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018р. у справі №338/180/17 (провадження №14-144цс18) зроблено правовий висновок про те, що не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Якщо дії сторін свідчать про те, що договір фактично був укладений, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності цього договору вимогам закону.

Таким чином, за змістом законодавчого регулювання, наведеного у загальних положеннях про правочини, якщо договір хоча й має ознаки неукладеного, але є виконаним, то така обставина захищає відповідний правочин від висновку про неукладеність і в подальшому він розглядається як укладений та чинний, якщо тільки не є нікчемним чи визнаним в судовому порядку недійсним.

Порушення права у такому випадку є не саме по собі існування письмового тексту правочину, волевиявлення позивача щодо якого не було, а вчинення конкретних дій, які порушують право позивача (наприклад, зайняття та використання іншою особою майна позивача).

За таких обставин, виходячи із наведеного, враховуючи, що матеріали справи містять докази виконання наведеного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р., а саме: здійснення його державної реєстрації; здійснення державної реєстрації права власності на земельну ділянку за відповідачем-1 на підставі такого договору; передання останнім земельної ділянки, як такої що набута у власність за наведеним договором в іпотеку банку, суд першої інстанції дійшов законного висновку, що зазначений договір не можна вважати неукладеним.

З огляду на наведене, врахувавши, що встановлені в даній справі обставини, які свідчать про те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11.02.2011р. підписано не позивачем та не його уповноваженим представником, а іншою невідомою особою, можуть бути підставою для звернення позивача із позовом про визнання наведеного договору недійсним, так як, факт виконання такого договору унеможливлює висновок про його неукладеність, з урахуванням розгляду спору в межах заявлених позовних вимог, місцевий суд дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс", ПАТ АБ "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним.

Як зазначалось вище, у відзивах на позов відповідачами зазначалось про сплив строку позовної давності на звернення до суду із даним позовом.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо встановить, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018р. у справі №369/6892/15-ц; від 14.11.2018р. у справі №183/1617/16 (пункт 73); від 18.01.2023р. №488/2807/17 (№14-91цс20).

Оскільки в даному випадку, місцевим судом не було встановлено наявності порушеного права позивача, яке б підлягало судовому захисту у визначений останнім спосіб, місцевим судом законно і обгрунтовано відмовлено в задоволенні позову, у зв`язку з його необґрунтованістю, а тому заяви відповідачів, викладені у відзивах про застосування спливу строку позовної давності до позовних вимог правильно залишив без задоволення.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006р. та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "Атрекс" та ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк" про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, визнання права власності, визнання договору іпотеки недійсним.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Київської області від 29.03.2023р. у справі №911/4706/15 - без змін.

Справу №911/4706/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 27.11.2023р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

Б.М. Поляков