ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.11.2023м. СумиСправа № 920/464/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Виходцевій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/464/23

за позовом керівника Окружної прокуратури міста Суми (вул. Г. Кондратьєва, буд. 79, м. Суми, 40000),

в інтересах держави в особі позивача

Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40030; код за ),

до відповідача: фізичної особи-підприємця Матюшенка Антона Михайловича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ),

про стягнення 390025,91 грн

за участю представників сторін:

прокурор: Вортоломей І.Г. (службове посвідчення від 01.03.2023 №074947),

від позивача: Титаренко В.В. (самопредставництво, витяг є ЄДРПОУ),

від відповідача: Мазурова К.Д. (адвокат, ордер серії АО № 1091783 від 16.06.2023),

справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:

01.05.2023 прокурор звернувся з позовом, відповідно до якого просить:

1) стягнути з відповідача на користь Сумської міської ради кошти у розмірі 390025,91 грн (триста дев`яносто тисяч двадцять п`ять грн 91 коп.);

2) стягнути з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури (код за , р/р UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 5850,39 грн (п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят грн 39 коп.) судового збору.

02.05.2023 на електронний запит суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач фізична особа-підприємець Матюшенко Антон Михайлович, зареєстрований як ФОП з місцезнаходженням: АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 04.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/464/23 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 19.06.2023; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.

04.05.2023 копію зазначеної ухвали направлено учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України за списком розсилки №2647.

16.06.2023 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи та про надання дозволу на ознайомлення з матеріалами справи (вх №3689). 17.07.2023 адвокат Мазурова К.Д., як представник відповідача за ордером серії АО №1091783 від 16.06.2023, ознайомився з матеріалами справи.

19.06.2023 розгляд справи не відбувся із зв`язку із відпусткою судді Котельницької В.Л.

Ухвалою від 30.06.2023 у справі №920/464/23 призначено підготовче судове засідання на 17.07.2023.

30.06.2023 копію даної ухвали направлено учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України за списком розсилки №3686.

У підготовчому судовому засіданні 17.07.2023 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання до 02.08.2023.

02.08.2023 представник відповідача подав клопотання про закриття провадження у справі (вх №2875), відповідно до якого представник відповідача просить закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

02.08.2023 ув`язку із оголошеною на території Сумської області повітряною тривогою розгляд справи, призначений на 12:00, не відбувся, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 02.08.2023 у справі №920/464/23.

Ухвалою від 03.08.2023 у справі №920/464/23 призначено підготовче судове засідання на 13.09.2023.

03.08.2023 копію зазначеної ухвали направлено учасникам справи відповідно до вимог частин 6-7 статті 6 ГПК України за списком розсилки №4651.

24.08.2023 представник позивача подав заперечення на клопотання про закриття провадження у справі (вх №5348/23), в якому представник позивача зазначив про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.231 ГПК України.

28.08.2023 прокурор надіслав заперечення на клопотання про закриття провадження у справі (вх №5387), згідно з яким прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадженням у справі.

Ухвалою від 13.09.2023 у справі №920/464/23 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі (вх №2875 від 02.08.2023); закрито підготовче провадження та призначено справу №920/464/23 до судового розгляду по суті на 23.10.2023.

У судовому засіданні 23.10.2023 розпочато розгляд справи по суті та відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті в судове засідання на 22.11.2023.

21.11.2023 представник відповідача електронною поштою надіслав письмові пояснення (вх №4536), в яких просить визнати поважними причини неподання доказів у підготовчому судовому засіданні та поновити строк на подання письмових доказів та долучити до матеріалів справи письмові докази, додані до зазначених пояснень.

У судовому засіданні 22.11.2023 встановлено:

Прокурор та представники позивача і відповідача у судове засідання прибули.

Представник відповідача підтримав клопотання про поновлення строку для надання доказів та долучення до матеріалів справи доказів, заявлене у письмових поясненнях (вх №4536 від 21.11.2023).

Прокурор покладався на розсуд суду щодо зазначеного клопотання, а представник позивача заперечував проти задоволення даного клопотання.

У судовому засіданні 22.11.2023 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання доказів; поновлено відповідачу процесуальний строк для подачі додаткових доказів; долучено додаткові докази до матеріалів справи.

Під час судових дебатів прокурор та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову прокурора.

Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Під час судового розгляду, відповідно до статей 209, 210 ГПК України, судом були з`ясовані всі обставини, на які учасники справи посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.

22.11.2023 в судовому засіданні судом закінчений розгляд справи по суті та згідно із приписами статей 233, 240 Господарського процесуального кодексу України за результатами оцінки доказів, поданих сторонами у нарадчій кімнаті прийнято рішення та у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

Прокурор звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Сумської міської ради кошти у розмірі 390025,91 грн, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач у порушення земельного законодавства використовує земельну ділянку комунальної форми власності без оформлення правовстановлюючих документів та реєстрації речових прав на неї, що призводить до ненадходження значних коштів до бюджету міста Суми.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках та порядку, що визначені законом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Конституційний суд України у рішенні від 08.04.1999 у справі №3-рн/99 зазначив, що із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовують в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначають орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад, сіл селищ, міст через міські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Як визначено ст. 10 Закону міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 16 Закону від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно зі ст. 26, ст. 33 Закону та ст. 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад, та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охоронною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

При цьому, враховуючи вимоги ст. 19 Конституції України, територіальна громада м.Суми як власник спірної земельної ділянки делегує Сумській міській раді повноваження щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно з положеннями ст. 142 Конституції України державною гарантією місцевого самоврядування є участь держави у формуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Держава фінансово підтримує місцеве самоврядування, бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб, (ст. 62 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (ст. 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

У разі, коли вичерпано можливості збалансування місцевих бюджетів і при цьому не забезпечується покриття видатків, необхідних для здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб, держава забезпечує збалансування місцевих бюджетів шляхом передачі необхідних коштів до відповідних місцевих бюджетів у вигляді дотацій та субвенцій відповідно до закону (ст. 66 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Недоотримання коштів у розмірі суми орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Таки чином, місцеві інтереси знаходяться у тісному зв`язку із загальнодержавними, а місцеве самоврядування і державне буття суспільства характеризуються взаємозалежністю та взаємодоповненням. Як наслідок, у разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави в цілому.

Фактом не отримання коштів від орендної плати за спірну земельну ділянку місцевим бюджетом порушуються визначальні матеріальні потреби суспільства, територіальної громади м. Суми як носія єдиного джерела влади в Україні, тобто порушуються інтереси держави в цілому, оскільки ослаблюються економічні основи місцевого самоврядування, що призводить до неможливості забезпечення виконання відповідних програм розвитку.

Прокурор у позові зазначає, що окружною прокуратурою встановлено, що орган місцевого самоврядування - Сумська міська рада, при наявності порушень інтересів територіальної громади м. Суми, а саме факту несплати ФОП Матюшенко А.М. плати за користування земельною ділянкою у передбаченому законодавством розмірі, у судовому порядку не вживає відповідних заходів та не здійснює захист порушених законних економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, територіальної громади міста та як наслідок й інтересів держави в цілому.

01.11.2022 листом Окружної прокуратури міста Суми повідомлено Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради про виявлене порушення вимог земельного законодавства та з метою з`ясування підстав для представництва прокурором інтересів держави прокуратура просила інформацію про законність використання Матюшенко А.М. земельної ділянки кадастровий номер :15:002:0061 та зазначити чи нараховувались розмір недоотриманих доходів за користування вищевказаною земельної ділянкою без правоустановчих документів, надавши копії відповідних документів.

11.11.2022 листом №06.01-18/4707 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив прокуратуру, що станом на 11.11.2022 Департамент не звертався до суду із позовною заявою до ФОП Матюшенко А.М. про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою по вул.Прикордонна, 1, у м.Суми без правовстановлюючих документів.

01.02.2023 та 20.04.2023 прокуратурою надсилались до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради листи, в яких зазначено, що з метою з`ясування підстав для представництва прокурором інтересів держави прокуратура просить поінформувати, чи буде ініційовано Сумською міською радою питання захисту інтересів держави шляхом звернення до суду з позовом про стягнення безпідставно збережених коштів ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою за адресою: м. Суми, вул.Прикордонна, 1 (кадастровий номер :15:002:0061). Окрім цього, прокуратура просила надати розрахунок недоотриманих доходів за користування земельною ділянкою, повідомивши, що у разі встановлення підстав, передбачених ч. 3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», питання про вжиття заходів представницького характеру на захист інтересів держави вирішуватиметься органами прокуратури.

03.02.2023 та 24.04.2023 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради надсилав листи Окружній прокуратурі м. Суми, в яких повідомляв про невжиття заходів з метою стягнення безпідставно збережених коштів ФОП Матюшенко А.М. та зауважив, що не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру.

Зазначене обґрунтовує позицію прокурора про необхідність захисту порушених інтересів держави прокуратурою шляхом представництва в суді.

Оскільки Сумська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади жителів міста Суми, здійснює відповідно до закону від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права власності, наведене є підставою для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Сумської міської ради.

Суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Наведена позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Тобто, прокурор доводить бездіяльність органу, в інтересах якого він звертається до суду, а не можливість чи неможливість такого органу самостійно звернутися із цим позовом до суду.

Вказана позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду у своїй постанові від 26.05.2020 за №912/2385/18.

26.04.2023 на виконання п.п. 2 п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» окружною прокуратурою листом №51-2918вих-23 повідомлено Сумську міську раду про представництво інтересів держави в її особі при зверненні із позовною заявою до суду

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурор дотримано вимоги ст. 53 ГПК України та правомірно подано позов в інтересах держави в особі Сумської міської ради у даній справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП Будтех-Монтаж-1» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу 10/100 часток нерухомого майна, за п. 1 якого продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити 10/100 (десять сотих) часток нерухомого майна, а саме: битове приміщення літ. «С», площею 491,3 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці Сумської міської ради, кадастровий номер :15:002:0048, наданій продавцю в оренду за договором оренди земельної ділянки від 18.11.2014.

27.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СП Будтех-Монтаж-1» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу 16/100 часток нерухомого майна, відповідно до п. 1 якого продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити 16/100 (шістнадцять сотих) часток нерухомого майна, а саме: битове приміщення літ. «Ф», площею 175,8 кв. м; прохідна літ. «Х», площею 7,7 кв.м, склад літ. «Ц», площею 64,0 кв.м, ГСМ літ. «Ш», площею 11,7 кв.м, огорожа № 3,9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , на земельній ділянці Сумської міської ради, площею 1,2487 га, кадастровий номер :15:002:0048; наданій продавцю в оренду за договором оренди земельної ділянки від 18.11.2014.

Відповідно до інформаційної довідки від 25.10.2022 №313298413 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі інформаційна довідка від 25.10.2022 №313298413) на підставі договорів купівлі продажу від 23.07.2015 та 27.12.2016 ОСОБА_1 належить право власності на нерухоме майно : 10/100 та 16/100 частини майнового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

06.08.2019 рішенням Сумської міської ради №5489-МР погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «СП «Будтехмонтаж-1» (37846003) за адресою: м. Суми, вул. Прикордонна, 1, на підставі якої передбачається поділ земельної ділянки площею 1,2487 га, кадастровий номер :15:002:0048, категорія та цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, що знаходиться у користуванні на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 18 листопада 2014 року (номер запису про інше речове право: 8009144 від 09.12.2014), на дві земельні ділянки площами: 0,7708 га та 0,4779 га.

01.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстербілдпроект» (співвласник1) та ОСОБА_1 (співвласник2) укладено нотаріально засвідчений договір про поділ у натурі частки з нерухомого спільного часткового майна (далі договір від 01.11.2019).

Згідно з п. 1 договору від 01.11.2019 даний договір передбачає виділ у натурі частки співвласника 1 та співвласника 2 у нерухомому майні, а саме нежитлових приміщеннях розташованих: АДРЕСА_3 , що знаходяться на земельній ділянці, переданій в оренду згідно з договором оренди від 18.11.2014, яка належить Сумській міській раді , кадастровий номер земельної ділянки :15:002:0048. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданих 18.09.2019 Міськрайонним управлінням у м. Суми та Сумському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області вищевказана земельна ділянка поділена на земельну ділянку площею 0,4779 га кадастровий номер :15:002:0060 та земельну ділянку площею 0,7708 га кадастровий номер :15:002:0061.

Відповідно до п. 3 договору від 01.11.2019 ОСОБА_1 на праві приватної власності (розмір частки 1/1) належать нежитлові приміщення, які складаються із: «С-2» битове приміщення площею 491,3 кв.м., «Ф» битове приміщення площею 175,8 кв.м, «Х» прохідна площею 7,7 кв.м, «Ц» склад площею 64,0 кв.м, «Ш» ГСМ площею 11,7 кв.м, «№3,9» огорожа. Пропонована адреса : АДРЕСА_4 .

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 08.12.2020 №НВ-020 та інформаційної довідки від 25.10.2022 №313295021 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на території Сумської міської територіальної громади знаходиться земельна ділянка комунальної власності площею 0,7708 гектарів з кадастровим номером :15:002:0061, місце розташування: АДРЕСА_3 , категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид цільового призначення: 11.03, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств

23.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Сумської міської ради із заявою про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, під існуючим виробничим приміщенням, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств, кадастровий :15:002:0061 за адресою: АДРЕСА_3 , для подальшого укладання договору оренди земельної ділянки.

25.03.2020 рішенням Сумської міської ради №6673-МР відмовлено ОСОБА_1 у надані згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , площею 0,7708 га, кадастровий номер :15:002:0061.

Зазначене рішенням Сумської міської ради №6673-МР від 25.03.2020 відповідачем оскаржено не було.

Право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :15:002:0061 відповідачем не оформлено, що підтверджено інформаційною довідкою від 25.10.2022 №313295021 Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна («відомості про реєстрацію іншого речового права відсутні»).

31.05.2022 ГУ ДПС у Сумській області надіслало Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради лист №1468/5/18-28-24-02-04, в якому повідомило, що відповідно до інформації, яка згідно зі ст.74 ПКУ зберігається в інформаційних базах Головного управління ДПС у Сумській області, по платнику ОСОБА_1 відсутня сплата земельного податку та/або орендної плати за земельну ділянку; відомості щодо укладання договору оренди на земельну ділянку до ГУ ДПС у Сумській області не надходили, відповідно даних Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка не перебуває у власності зазначеної особи.

19.09.2022 листом №06.01-16/838 Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив відповідача про визначення недоотриманого доходу та запропонував звернутись до Сумської міської ради із заявою про надання в оренду земельної ділянки та сплатити безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати.

Як зазначено прокурором та не спростовано матеріалами справи, відповідь до Сумської міської ради від відповідача на лист №06.01-16/838 від 19.09.2022 не надходила. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що відповідач користувався земельною ділянкою кадастровий номер :15:002:0061 без оформлення договору оренди, тому, відповідно до положень статей 1212-1214 ЦК України, повинен відшкодувати Сумській міській раді всі доходи, які остання могла б одержати від оренди зазначеної земельної ділянки.

Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

За змістом глави 15 Земельного кодексу України, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Матеріалами справи підтверджено, що на земельній ділянці з кадастровим номером :15:002:0061, площею 0,7708 га, яка розташована за адресою: м.Суми, вул. Прикордонна, 1, розміщені об`єкти нерухомості, які на праві власності належать ФОП Матюшенко А.М.

За змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а тому використання об`єкту нерухомості, що належить відповідачу на праві власності, неможливе без відповідної земельної ділянки.

Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а тому, у зв`язку з користуванням відповідачем нерухомим майном, презюмується його користування земельною ділянкою, якщо іншого не доведено.

Відповідач не є власником або постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому, відповідно, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку.

Єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача, є орендна плата на підставі договору оренди земельної ділянки.

Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою у спірний період, зокрема укладення договору оренди та державної реєстрації права оренди.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цього Кодексу застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

До моменту оформлення власником об`єктів нерухомості права оренди земельних ділянок, на яких ці об`єкти розташовані, відносини з фактичного користування земельними ділянками без укладених договорів їх оренди та недоотримання їхнім власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельних ділянок, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цих ділянок зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ділянками, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Прокурором в тексті позовної заяви зазначено, що розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна, який підлягає відшкодуванню з боку ФОП Матюшенко А.М. розрахований міською радою виходячи з розміру орендної плати за землю.

На 5 аркуші позовної заяви наведено безпосередньо розрахунок позовних вимог та зазначено, що розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна становить 390025,91 грн., а саме:

97148,89 грн. з 01.06.2020 по 31.12.2020;

145128,54 грн. за 2021 рік;

147748,48 грн. за 2022 рік.

Суд наголошує, що іншого детального розрахунку позовних вимог із визначенням конкретних періодів нарахування заборгованості ні текст позову, ні додатки до позову, ні інші матеріали справи не містять.

Будь-яких заяв щодо невірності, неточності, помилковості зазначеного прокурором у позові періоду розрахунку ні прокурором, ні позивачем не було подано під час розгляду справи по суті.

Судом, на підставі нормативно грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :15:002:0061, зазначеної у витягах від 14.12.2020 №3140, від 24.06.2022 №19524 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок та листі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 19.04.2023 №10-18-0.99,4-952/15-23, із застосуванням 3% розміру від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, встановленої рішеннями Сумської міської ради у 2020, 2021 та 2022 роках, що є у загальному доступі на офіційному вебсайті Інформаційний портал Сумської міської ради за посиланням https://smr.gov.ua/uk/dokumenti/rishennya-miskoji-radi.html, здійснено власний розрахунок та встановлено, що у період, зазначений прокурором у позові, а саме з 01.06.2020 по 31.12.2020 розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна склав 84856,58 грн, замість 97148,89 грн, визначених прокурором. У той час, суд погоджується із розрахунком заборгованості за 2021 та 2022 роки та вважає його законним та обґрунтованим.

Відповідач не подав доказів відшкодування позивачу коштів за користування земельною ділянкою без укладення договору оренди.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на зазначене, враховуючи обставини, встановлені при перевірці періодів розрахунку суми позову, суд дійшов висновку, що вимоги прокурора щодо стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у вигляді несплаченої орендної плати за користування земельною ділянкою за адресою: м. Суми, вул. Прикордонна, 1, за період з 01.06.2020 по 31.12.2020 в сумі 84856,58 грн, за 2021 рік в сумі 145128,54 грн та за 2022 рік в сумі 147748,48 грн, що разом складає 377733,60 грн є законними та обґрунтованими, в іншому суд відмовляє за недоведеністю та необґрунтованістю, частково задовольнивши позовні вимоги прокурора.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

При зверненні до суду з позовом як доказ сплати судового збору прокурор подав платіжну інструкцію від 27.04.2023 №699 в сумі 5850,39 грн.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України з відповідача на користь прокурора підлягає стягненню 5666,00 грн судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статями 123, 129, 232-233, 236-238, 240, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Матюшенка Антона Михайловича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Сумської міської ради (майдан Незалежності, буд. 2, м. Суми, 40000; код за ) 377733,60 грн (триста сімдесят сім тисяч сімсот тридцять три грн 60 коп.) безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки, кадастровий номер :15:002:0061, площею 0,7708 га, яка розташована за адресою: м. Суми, вул. Прикордонна, 1, за період з 01.06.2020 по 31.12.2020, за 2021 та 2022 роки.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Матюшенка Антона Михайловича ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Сумської обласної прокуратури (40000, м. Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, будинок 33, код за , р/р UA0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 5666,00 грн (п`ять тисяч шістсот шістдесят шість грн 00 коп.) судового збору.

4. В іншому відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2023.

Суддя В.Л. Котельницька