РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.12.2023Справа № 910/14037/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Економбуд Україна" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 720 243,20 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2023 року Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (далі - Банк) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Економбуд Україна" (далі - Товариство) та фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 720 243,20 грн, з яких: 679 226,17 грн - основна заборгованість, 41 017,03 грн - заборгованість за відсотками. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством своїх обов`язків за укладеним між ним та позивачем кредитним договором від 13 грудня 2021 року № 011/3187/01302637, а також неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеними з Банком договором поруки від 13 грудня 2021 року № 011/3187/01302637/П.

При дослідженні позовної заяви Банку та доданих до неї документів суд дійшов висновку про те, що вказана позовна заява відповідає вимогам статей 162, 164 та 172 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, передбачені вказаним Кодексом, судом не встановлені.

Оскільки відповідачем за цим позовом є фізична особа (не підприємець) ОСОБА_1 , ухвалою від 11 вересня 2023 року суд звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) цієї фізичної особи.

3 жовтня 2023 року через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про те, що згідно відомостей, які містяться в Реєстрі територіальної громади міста Києва, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 жовтня 2023 року зазначену позовну заяву Банку прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14037/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачам було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у разі відсутності в учасника справи електронного кабінету, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки на час прийняття вищевказаної ухвали суду відомості про наявність у Товариства та ОСОБА_1 електронного кабінету були відсутні, з метою повідомлення відповідачів про розгляд справи та про їх право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 5 жовтня 2023 року про відкриття провадження у справі № 910/14037/23 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Товариства, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_2 , та на зареєстровану адресу місця проживання ОСОБА_1 , яка містяться в Реєстрі територіальної громади міста Києва, а саме: АДРЕСА_1 .

Копія вищенаведеної ухвали була отримана уповноваженим представником Товариства 9 жовтня 2023 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення цього поштового відправлення № 084.

У свою чергу, поштовий конверт із копією ухвали суду, направлений на зареєстровану адресу місця проживання ОСОБА_1 , було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення зазначеній особі, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 також мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 5 жовтня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте відповідачі в установлений строк відзивів на позовну заяву не подали, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направляли.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідачів про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2021 року між Товариством та Банком було укладено кредитний договір № 011/3187/01302637, за умовами якого позивач зобов`язався надати Товариству кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 700 000,00 грн, а Товариство - використати кредит за цільовим призначенням, повернути Банку суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені цим договором.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками зазначених сторін та скріплений їх печатками.

Розділом "визначення термінів" вищевказаного правочину передбачено, що під "невідновлювальною кредитною лінією" сторони розуміють форму видачі кредиту частинами (траншами), при якій після отримання Товариством повної суми кредитних коштів подальша видача кредитних коштів припиняється незалежно від фактичної суми заборгованості за кредитом протягом строку дії договору.

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору (у редакції додаткової угоди від 5 квітня 2023 року № 1) кінцевим терміном погашення кредиту є 13 серпня 2025 року, або інша дата, визначена відповідно пункту 5.4 або статті 8 договору (останній день строку користування кредитом, до закінчення якого Товариство зобов`язане здійснити погашення заборгованості за договором у повному обсязі).

Пунктами 2.1 та 2.2 кредитного договору сторони погодили умови сплати процентів та комісійних вигод, зокрема: протягом всього строку фактичного користування кредитом Товариство зобов`язане сплачувати щомісяця Банку проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 19,35% річних. Розмір процентної ставки може змінюватись в порядку та випадках, передбачених цією угодою. У випадку неповернення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту, Товариство зобов`язане сплатити Банку проценти, що розраховуються на основі процентної ставки в розмірі 19,35% річних та нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом (у тому числі простроченої) з дня, наступного за кінцевим терміном погашення кредиту до дня фактичного погашення кредиту.

Нарахування процентів за кредитом здійснюється виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Проценти нараховуються щоденно на залишок фактичної заборгованості Товариства за кредитом протягом всього строку користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день видачі кредиту (частини кредиту) та не враховується день погашення кредиту в повному обсязі (пункт 2.3. кредитного договору).

Пунктом 2.4 вказаного правочину передбачено, що розмір процентної ставки, за якою Товариство сплачує Банку проценти за фактичне користування кредитом до настання кінцевого терміну погашення кредиту, збільшується на 200 базисних пунктів при кожному невиконанні або неналежному виконанні Товариством будь-якої з умов, передбачених пунктом 3.4 та/або пунктом 6.1, та/або пунктом 6.4, та/або підпунктом 7.1.1, та/або відмови від виконання вимоги Банку, передбаченої підпунктом 8.1.4 даної угоди. Процентна ставка збільшується на 200 базисних пунктів за невиконання/неналежне виконання кожної із зазначених в цьому пункті договору умов. Процентна ставка по кредиту, визначена пунктом 2.1 договору, підвищується в перший банківський день календарного місяця, наступного за місяцем, у якому кредитору стало відомо про настання обставини, визначеної першим абзацом пункту договору (дата змін). Підвищення процентної ставки відповідно до цього пункту договору не є зміною його умов в односторонньому порядку та така зміна процентної ставки не потребує укладення додаткової угоди до договору.

Після виконання Товариством обов`язкових умов, зазначених в пункті 3.1 договору, на підставі його письмової заяви про надання кредиту, Банк надає кредит у межах суми ліміту шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Товариства, відкритий у Банку, для подальшого використання згідно з цільовим призначенням (пункт 3.2 даного договору).

За пунктом 4.1 вказаного правочину виконання зобов`язань Товариства, що виникають (у тому числі в майбутньому) за цим договором, забезпечуються порукою відповідно до договору поруки, який повинен бути укладений після укладення даної угоди, але до дня надання кредиту за договором між кредитором і Товариством. ОСОБА_1 солідарно відповідає за виконання зобов`язань Товариства, що виникли або виникнуть у майбутньому на підставі договору.

У відповідності до пункту 5.1. кредитного договору Товариство зобов`язане здійснити погашення заборгованості в порядку, визначеному договором.

Згідно з пунктом 5.2. кредитного договору Товариство здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтентними (однаковими) платежами згідно з встановленим графіком. Ануїтентний платіж включає в себе повернення частини основної суми кредиту та сплату процентів за його користування. Щомісячний ануїтентний платіж розраховується за формулою: сума щомісячного ануїтентного платежу = сума кредиту за договором * ((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) * процентна ставка за місяць) / ((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.) - 1); сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом * річна процентна ставка / кількість днів простроченого року) * кількість днів в місяці, який передує даті сплати ануїтентного платежу; сплата щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного повернення кредиту - сума щомісячного платежу за %.

Пунктом 5.3. кредитного договору погоджено, що Товариство зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтентними платежами у валюті кредиту кожного місяця - 13 числа, та при погашенні заборгованості за кредитом у повному обсязі. При простроченні погашення ануїтентного платежу проценти, нараховані на суму простроченої заборгованості за період прострочення, підлягають сплаті додатково до сум, передбачених графіком. У разі нездійснення погашення кредиту в кінцевий термін погашення кредиту, проценти, передбачені пунктом 2.2 договору, нараховуються та сплачуються Товариством за період з дати кінцевого терміну погашення кредиту (включно) по календарний день, що передує дню фактичного погашення заборгованості за договором у повному обсязі.

Згідно з пунктом 5.5 кредитного договору Товариство зобов`язане з періодичністю, визначеною цією статтею договору та графіком, здійснювати погашення заборгованості за кредитом, сплату процентів, пені шляхом перерахування грошових коштів на рахунок погашення.

У разі настання обставин дефолту (невиконання або неналежне виконання Товариством своїх зобов`язань (обов`язків) за договором, а також інших обставин, які, на думку Банку, свідчать про те, що зобов`язання за договором не будуть виконані), Банк має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів), зокрема, вимагати дострокового повного/часткового виконання Товариством зобов`язань за договором (підпункт 8.1.3. вказаного правочину).

За змістом пункту 10.2 договору всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких Товариство виходило при укладанні договору та/або договорів забезпечення, позичальник приймає на себе і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання договору, договорів забезпечення, а також для невиконання Товариством зобов`язань за вищезазначеними договорами.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором. При підписанні документів щодо виконання, зміни, припинення договору сторони визнають обов`язковим скріплення підписів уповноважених осіб печаткою відповідної сторони, від імені яких діють такі особи (пунктом 12.1 договору).

У додатку № 1 до кредитного договору сторони погодили графік погашення заборгованості за кредитом.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання, надавши Товариству 14 грудня 2021 року кредит у межах визначеного ліміту, що підтверджується випискою з особового рахунку вказаного відповідача, а також відсутністю з його боку претензій та повідомлень про порушення Банком умов договору.

Додатковою угодою від 5 квітня 2023 року № 1 до кредитного договору (далі - додаткова угода) сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість Товариства за договором, строк оплати якої настав, у наступному порядку: станом на дату укладення цієї додаткової угоди фактична заборгованість Товариства за договором по сплаті суми кредиту становить 648 376,74 грн (пункт 3.1. додаткової угоди); станом на дату укладення цієї додаткової угоди заборгованість позичальника за договором, строк сплати якої настав, складає 53 322,30 грн, у тому числі: 22 472,87 грн - заборгованість з погашення суми кредиту, 30 849,43 грн - заборгованість з погашення процентів (пункт 3.2. додаткової угоди). Інші умови договору залишаються без змін і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання (пункт 5 додаткової угоди).

Товариство зобов`язується здійснити погашення заборгованості у майбутньому в складі щомісячних платежів відповідно до графіка погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів, що є додатком № 1 до цієї додаткової угоди (пункт 3.4 вказаного правочину).

У додатку № 1 до додаткової угоди до кредитного договору сторони погодили графік погашення заборгованості за кредитом.

Позаяк, Товариство свій обов`язок з повернення кредитних коштів та сплати процентів у порядку та строки, передбачені кредитним договором та додатком № 1 до додаткової угоди, належним чином не виконало, у зв`язку з чим станом на 6 липня 2023 року в нього утворилась заборгованість у загальному розмірі 720 243,20 грн.

14 липня 2023 року Банк звернувся до Товариства з вимогою від 10 липня 2023 року № 114/5-268677 про дострокове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором (у строк не більше ніж 30 календарних дів з дати направлення даної вимоги). Однак ця вимога залишена вказаним відповідачем без відповіді та виконання.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог статей 526, 525 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами частини 2 вищевказаної статті ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку частини 2 статті 1050 ЦК України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і звернення до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 18 березня 2020 року в справі № 906/310/19.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання Банком кредитних коштів та факт порушення Товариством своїх зобов`язань в частині повного їх повернення у встановленому кредитним договором порядку і строки підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачами, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з Товариства заборгованості за кредитом у розмірі 679 226,17 грн. Відтак, вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Крім того, Банком нараховано та заявлено до стягнення проценти за користування кредитом на підставі пунктів 2.1, 2.3 кредитного договору в розмірі 41 017,03 грн.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів, суд дійшов висновку його про обґрунтованість та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства. За таких обставин даний позов у цій частині також підлягає задоволенню.

При цьому, Банк заявив позовні вимоги про стягнення суми заборгованості з відповідачів солідарно, з огляду на те, що 13 грудня 2021 року між ним та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 011/3187/01302637/П, за умовами якого останній зобов`язується відповідати перед Банком солідарно з Товариством за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому та які випливають з умов кредитного договору, зокрема: повернути кредит у розмірі 700 000,00 грн у порядку, передбаченому кредитним договором; сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 19,35% та комісії в розмірах, передбачених кредитним договором.

Преамбулою вказаного правочину визначено, що "кредитним договором" є кредитний договір № 011/3187/01302637 від 13 грудня 2021 року, який укладений між Банком та Товариством, із змінами та доповненнями до нього, що внесені та можуть бути внесені у майбутньому.

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки ОСОБА_1 відповідає перед Банком у тому ж обсязі, що і Товариство, у порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань.

Пунктом 2.1. вказаного правочину визначено, що у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Товариством усіх або окремих забезпечених зобов`язань, відповідачі відповідають перед Банком як солідарні боржники.

ОСОБА_1 зобов`язався здійснити виконання порушених забезпечених зобов`язань Товариства протягом 10-ти банківських днів з дати отримання вимоги від Банку в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога Банку є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов`язань у розмірі, визначеному Банком у вимозі (пункт 2.2. договору поруки).

Згідно з пунктами 6.1 та 6.2. договору поруки останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печаткою Банку. Строк поруки, яка встановлена договором, за кожним забезпеченим зобов`язанням становить 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідного забезпеченого зобов`язання. Порука для відповідного забезпеченого зобов`язання не припиняється після закінчення цього строку в разі, якщо Банк у межах цього строку пред`явив вимогу до ОСОБА_1 . Сторони погодили, що строк поруки для забезпечених зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, обчислюється окремо по кожній його частині починаючи від дня закінчення строку/настання терміну виконання відповідної частини такого забезпеченого зобов`язання.

За статтею 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно з статтею 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, в яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку в повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Матеріалами справи також підтверджується звернення Банку до ОСОБА_1 з вимогою від 10 липня 2023 року вих. № 114/5-268680 про дострокове виконання грошових зобов`язань за вищенаведеним договором. Однак, вказаним відповідачем зазначені вимоги залишені без відповіді та задоволення.

Докази наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за порушення умов договору поруки матеріали справи також не містять.

Таким чином, позивач, користуючись наданим йому за договором поруки та статтями 543, 554 ЦК України правом, правомірно звернувся до суду з вимогою про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором. Відтак, ця вимога Банку також підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позов Банку підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Економбуд Україна" (02002, місто Київ, вулиця Євгена Маланюка, будинок 100-А; ідентифікаційний код 42699781) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 4А; ідентифікаційний код 14305909) 679 226 (шістсот сімдесят дев`ять тисяч двісті двадцять шість) грн 17 коп. заборгованості за кредитом, 41 017 (сорок одну тисячу сімнадцять) грн 03 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом та 10 803 (десять тисяч вісімсот три) грн 65 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 5 грудня 2023 року.

Суддя Є.В. Павленко