РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.10.2023Справа № 910/10712/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/10712/23

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення 4 322 896,31 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 4 322 896,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Державним контрактом на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №594/4/22/31 від 03.11.2022 щодо поставки частини товару неналежної якості, у зв`язку з чим позивач просить стягнути штраф у сумі 4 322 896,31 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_2 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

26.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/10712/23, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.09.2023.

18.08.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли клопотання про призначення у справі судової експертизи та відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

30.08.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - «Excalibur Army spol. s.r.o.».

Присутній у підготовчому засіданні 07.09.2023 представник позивача позов підтримав та заперечив проти задоволення клопотань відповідача про призначення судової експертизи та залучення третьої особи.

Представник відповідача позов не визнав та просив задовольнити клопотання про призначення у справі судової експертизи та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

У судовому засіданні 07.09.2023 суд оголосив перерву до 21.09.2023.

08.09.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи з урахуванням зауважень, які були озвучені судом у судовому засіданні 07.09.2023.

20.09.2023 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Присутній у підготовчому засіданні 21.09.2023 представник позивача позов підтримав та заперечив проти задоволення клопотань відповідача про призначення судової експертизи і залучення третьої особи.

Представник відповідача позов не визнав та просив задовольнити раніше подані клопотання.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволення клопотання відповідача про призначення судової експертизи, оскільки висновок судового експерта оцінюється судом разом із іншими доказами, тобто висновок експерта не може замінювати інші докази у справі, на підставі яких мають ґрунтуватися заявлені позовні вимоги.

Також, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи, оскільки рішення у даній справі, враховуючи підстави заявленого позову, не може вплинути на даний час на права або обов`язки «Excalibur Army spol. s.r.o.».

У судовому засіданні 21.09.2023 без виходу до нарадчої кімнати суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 26.10.2023.

18.10.2023 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від відповідача надійшло клопотання про звільнення від відповідальності.

У судовому засіданні 26.10.2023 представник позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви; просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 26 жовтня 2023 року, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

03.11.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 (Замовник) та ІНФОРМАЦІЯ_1 (Виконавець) було укладено Державний контракт на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується поставити Замовнику з дотриманням вимог законодавства товар, зазначений в Специфікації (Додаток 1 до Контракту), що постачається з метою забезпечення відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності, обмеження конституційних прав і свобод людини, а Замовник - прийняти її та оплатити такий товар.

Якість, комплектність і експлуатаційна документація повинні відповідати технічним умовам на товар та забезпечувати експлуатацію товару у повному обсязі відповідно до призначення. (п.1.3 Контракту)

Товар, що поставляється за Контрактом, повинен мати відповідний Сертифікат якості товару, Сертифікат походження товару. (п.1.4 Контракту)

Згідно з п.2.1 Контракту, вартість (ціна) Товару за цим Контрактом на момент його підписання зафіксована Сторонами в Специфікації (Додаток 1 до цього Контракту) на підставі калькуляції витрат, сформованої Виконавцем від 31.10.2022 N 21/3-1003 відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 N 335 "Деякі питання здійснення оплати товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб сектору безпеки і оборони в умовах воєнного стану" (із змінами). Виконавець підтверджує, що під час розрахунку вартості (ціни) Товару за цим Контрактом враховані всі податки та збори, загальновиробничі, адміністративні, операційні та інші витрати Виконавця, пов?язані з виконанням цього Контракту. Сторони визнають, погоджують та підтверджують, що відповідальність за правильність розрахунку, обґрунтованість витрат за статтями калькуляції витрат несе Виконавець.

Відповідно до п.2.2 Контракту, вартість (ціна) Товару за цим Контрактом становить 109 494 265 гривень 17 копійок без податку на додану вартість. Сторони визнають та підтверджують, що згідно з абзацом п?ятим пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України операції з постачання Товару за цим Контрактом звільняються від оподаткування податком на додану вартість. Обсяг фінансування та бюджетні зобов?язання у 2022 році за КПКВ 2101150/9 за загальним фондом складають 106 209 437 гривень 21 коп. Решта обсягу фінансування та бюджетних зобов?язань визначаються шляхом укладання додаткової угоди до цього Контракту у встановленому законодавством та цим Контрактом порядку.

Згідно з п.2.9 Контракту, попередня оплата здійснюється на підставі рахунку на оплату, наданого Виконавцем, шляхом перерахування коштів протягом 15 (п?ятнадцяти) банківських днів з дня пред?явлення рахунку Замовнику на оплату виключно на рахунок, відкритий на ім?я Виконавця в державному банку, з подальшим використанням зазначених коштів виключно на цілі, визначені цим Контрактом, з наданням підтверджуючих документів.

Поставка Виконавцем та приймання Вантажоодержувачем товару за Контрактом здійснюється у місці поставки на підставі видаткової накладної з оформленням Вантажоодержувачем Акту приймання-передачі. (п.3.1 Контракту)

Згідно з п.3.2 Контракту, поставка Виконавцем та приймання Вантажоодержувачем товару за Контрактом здійснюється у штатній тарі відповідно до комплекту документації, що поставляється разом з товаром, у місці поставки. Товар передається Виконавцем та приймається Вантажоодержувачем згідно з товаросупровідними документами, сертифікатів якості, сертифікатами походження.

Відповідно до п.3.4 Контракту, датою виконання Виконавцем зобов?язань щодо поставки товару є дата затвердження Акту приймання-передачі Вантажоодержувачем. Датою виконання Контракту та переходом права власності на Товари є дата підписання Сторонами Акту приймання товару (Додаток 2 до цього Контракту).

Виконавець зобов?язаний поставити Товар згідно з умовами Контракту не пізніше 90 календарних днів з дати перерахування коштів (попередньої оплати) на розрахунковий рахунок Виконавця та надати Замовнику документи згідно пункту 2.7 Контракту. (п.4.1 Контракту)

Згідно з п.5.5 Контракту Замовник зобов?язаний відправити Виконавцю рекламацію щодо якості поставленого товару, у формі рекламаційного акту з додаванням документів, які підтверджують рекламацію у 10-денний строк, починаючи з моменту виявлення дефекту.

У рекламації мають бути зазначені кількість і найменування дефектного товару або її комплектуючих, характер дефекту, номер Контракту, загальний стан дефектного товару.

У разі потреби, розбіжності між Сторонами про наявність і/або причини дефектів розглядаються комісією, створеною з представників Замовника та Виконавця. Результат розгляду оформлюється Актом, що підписується представниками Сторін.

Виконавець зобов`язаний розглянути рекламацію щодо якості товару і відповісти Замовнику з цього приводу без зволікання, але не пізніше 15 днів, починаючи з моменту одержання рекламації.

Пунктом 7.2 Контракту передбачено, що у випадку постачання неякісної (некомплектної) продукції, неможливості заміни на якісну продукцію та не усунення виявлених несправностей (дефектів) або не здійснення гарантійної заміни зазначених у пункті 5.2 цього Контракту, щодо її якості (комплектності) у строки не пізніше 30 календарних днів, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 20 відсотків від вартості таких товарів у яких виявлено несправності та/або дефекти та/або що вийшов із ладу.

Сторони звільняються від відповідальності за невиконання (часткове чи повне) або неналежне виконання зобов`язань за цим Контрактом у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), які не існували під час укладання Контракту та виникли поза волею Сторін і безпосередньо вплинули на виконання Контракту (аварія, катастрофа, стихійне лихо тощо). (п.7.3 Контракту)

Згідно з п.7.4 Контракту Сторона, що не може виконувати зобов`язання за Контрактом унаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше ніж протягом/5 (п?яти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це в письмовій формі іншу Сторону. У разі не повідомлення у строк, який визначений у першому абзаці ого пункту, у письмовій формі іншої сторони про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) вона позавляється права посилатися да ці обставини та не звільняться від відповідальності, передбаченої пунктом 7.2 цього Контракту, навіть при наявності відповідного сертифікату: виданого Торгово-промисловою палатою України та/або регіональними торгово-промисловими палатами.

Доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) є сертифікат, який видається Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.. (п.7.5 Контракту)

Згідно з п.7.6 Контракту у разі коли строк дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) продовжується більше ніж 30 календарних днів, кожна із Сторін має право розірвати Договір в установленому порядку.

Якщо обставини, зазначені у пункті 7.3. цього Контракту, будуть продовжуватися більше 30 календарних днів то кожна із Сторін має право в установленому порядку розірвати Контракт повністю або частково і в такому випадку жодна із Сторін не буде мати права вимагати від іншої відшкодування можливих збитків.

Сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за Контрактом, якщо доведуть, що невиконання зобов`язань викликано неконтрольованою перешкодою, яка відбулася поза контролем Сторін і виникла після укладення Договору.

Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2023. (п.10.1 Контракту в редакції додаткової угоди №1 від 23.03.2023)

Специфікацією до Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022 Сторони узгодили найменування товару, кількість, термін постачання - 90 днів з моменту отримання попередньої оплати, ціну, загальну суму 109494265 грн. 17 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022 Відповідач поставив товар, а Позивач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №3 від 04.12.2022 на суму 87 879 783 грн. 63 коп., Актом приймання - передачі товару №215 від 14.12.2022 (дата початку прийому 04.12.2022) на суму 87 879 783 грн. 63 коп.

Як зазначає Позивач, товар на суму в розмірі 21 614 481 грн. 54 коп. не було прийнято Замовником, про що було складено Акт приймання - передачі №215/1 (тимчасове зберігання) від 14.12.2022.

Претензіями №509/1103 від 11.04.2023, №509/1251 від 25.04.2023, №509/1645 від 31.05.2023 Позивач вимагав у Відповідача сплатити штрафні санкції за порушення строків поставки товару, поставку неякісного товару, що підтверджується копіями фіскальних чеків від 11.04.2023, від 27.04.2023, рекомендованого повідомлення про вручення 02.05.2023. У відповідь на яку відповідач листом №18/2-1828 від 18.05.2023 повідомив про часткове визнання претензійних вимог на суму 976238,83 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору здійснив поставку неякісного товару. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору Позивач просить суд стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь пеню у розмірі 4 322 896 грн. 31 коп.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав про відсутність доказів поставки неякісного товару.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022 Відповідач поставив товар, а позивач в свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №3 від 04.12.2022 на суму 87 879 783 грн. 63 коп., Актом приймання - передачі товару №215 від 14.12.2022 (дата початку прийому 04.12.2022) на суму 87 879 783 грн. 63 коп.

Згідно з положеннями статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За змістом статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Момент виконання обов`язку продавця передати товар визначено статтею 664 Цивільного кодексу України, згідно з якою обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У розумінні положень частини 2 статі 664 Цивільного кодексу України товар вважається наданим у розпорядження покупця якщо: у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці; покупець поінформований про те, що товар готовий до передання. При цьому, товар повинен бути відповідним чином ідентифікований.

Поставка Виконавцем та приймання Вантажоодержувачем товару за Контрактом здійснюється у місці поставки на підставі видаткової накладної з оформленням Вантажоодержувачем Акту приймання-передачі. (п.3.1 Контракту)

Згідно з п.3.2 Контракту поставка Виконавцем та приймання Вантажоодержувачем товару за Контрактом здійснюється у штатній тарі відповідно до комплекту документації, що поставляється разом з товаром, у місці поставки. Товар передається Виконавцем та приймається Вантажоодержувачем згідно з товаросупровідними документами, сертифікатів якості, сертифікатами походження.

Відповідно до п.3.4 Контракту датою виконання Виконавцем зобов`язань щодо поставки товару є дата затвердження Акту приймання-передачі Вантажоодержувачем. Датою виконання Контракту та переходом права власності на Товари є дата підписання Сторонами Акту приймання товару (Додаток 2 до цього Контракту).

Виконавець зобов`язаний поставити Товар згідно з умовами Контракту не пізніше 90 календарних днів з дати перерахування коштів (попередньої оплати) на розрахунковий рахунок Виконавця та надати Замовнику документи згідно пункту 2.7 Контракту. (п.4.1 Контракту)

Як зазначає позивач, товар на суму в розмірі 21 614 481 грн. 54 коп., поставлений на виконання умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022, не було прийнято Замовником, про що було складено Акт приймання-передачі №215/1 (тимчасове зберігання) від 14.12.2022, в якому зазначено, що підривники М5 в кількості 4170 шт згідно з п.14 Правил техніки безпеки при зберіганні, зборці й ремонті боєприпасів на артилерійських арсеналах, базах та складах, які були введені в дію наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.1975 року відносяться: «До боєприпасів, небезпечним до зберігання, службового користування й транспортування, відносяться: …. підривники, що надійшли розсипом, у позаштатному закупорюванні»; заряди: повний перемінний Ж-832ДУ в кількості 433 комплекту та дальнобійний Д2 в кількості 320 комплектів згідно з п.3.6.3 Інструкції з категорування ракетно-артилерійського озброєння, яка затверджена наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.01.2019 року №4 є «Заряди непридатні до використання: ….підмочені».

Листами №664/1771 від 06.12.2022, №509/4/2397 від 17.12.2022 Військова частина НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та позивач повідомили відповідача, що заряди ПП3 - 433 шт. та ДЗ 320 шт. не підлягають використанню згідно з п. 2.6.3 Інструкції категорування рекетно-артилерійського озброєння, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.01.19 №4, в зв`язку з корозією металевих частин, порушенням герметичності пакетів, підмочені, вздуттям корпусів основних зарядів, що виникли внаслідок неякісного зберігання. Таким чином із 19483 шт 82 мм мінних пострілів, які надійшли до військової частини. некомплект порохових зарядів складає 487 комплектів га непридатних до використання порохових зарядів - 753 комплекта.

Листом №21/3-1422 від 18.04.2023 відповідач повідомив позивача, що ним отримано листа від інопартнера щодо неможливості усунення невідповідностей зазначених у листі Головного управління з організації виробництва боєприпасів та будівництва споруд спеціального призначення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.12.2022 №509/4/2397.

Відповідно до ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу (ст. 675 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 687 Цивільного кодексу України перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.

Статтею 688 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не в

Згідно з ч.2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якість, комплектність і експлуатаційна документація повинні відповідати технічним умовам на товар та забезпечувати експлуатацію товару у повному обсязі відповідно до призначення. (п.1.3 Контракту)

Товар, що поставляється за Контрактом, повинен мати відповідний Сертифікат якості товару, Сертифікат походження товару. (п.1.4 Контракту)

Судом встановлено, що 12.10.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_1 та «Excalibur Army spol.s r.o.» було укладено контракт №21/3-23-КІ-22 щодо постачання товару, який у подальшому був поставлений відповідачем позивачу на виконання умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022.

Листом №22/191/JS від 17.11.2022 ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомило, що 16.11.2022 р. поблизу ІНФОРМАЦІЯ_5 в місцях зберігання (сховищах) було проведено інспекцію 82 мм осколково-фугасних мінометних пострілів, які пропонуються для постачаються компанією ІНФОРМАЦІЯ_6. Перевірка проводилася шляхом зовнішнього огляду вибірковим методом. Стан боєприпасів відповідно до фото (фото 5-10). Усі боєприпаси зберігаються в ящиках. Перевірені боєприпаси обслужені згідно регламентом технічного обслуговування. Ящики опломбовані та скріплені пластиковою стрічкою і встановлені на дерев`яні піддони. Боєприпаси та підривачі до них зберігаються в тарній штатній упаковці (ящик). На перевірених боєприпасах ознак пошкодження та впливу навколишнього середовища не виявлено. Балістична перевірка не здійснювалася.

Листом №МО 500449/2022-1216 від 22.11.2022 заступник міністра оборони Чеської Республіки підтвердив проведення перевірки 82 мм осколково-фугасних мінометних снарядів й отримання звіту про проведення технічної перевірки, яким визначено, що товар оглянутий та перевірений під час технічної інспекції, пошкоджень не має, відповідає вимогам контракту та визнається допущеним до відвантаження.

Таким чином, враховуючи вищенаведені та оцінені судом докази, суд зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 підтвердило факт відповідності товару умовам контракту №21/3-23-КІ-22 від 12.10.2022, який в подальшому був поставлений відповідачем на виконання умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022.

В той же час, суд зазначає, що згідно з п.5.5 Контракту Замовник зобов`язаний відправити Виконавцю рекламацію щодо якості поставленого товару, у формі рекламаційного акту з додаванням документів, які підтверджують рекламацію у 10-денний строк, починаючи з моменту виявлення дефекту.

У рекламації мають бути зазначені кількість і найменування дефектного товару або її комплектуючих, характер дефекту, номер Контракту, загальний стан дефектного товару.

У разі потреби, розбіжності між Сторонами про наявність і/або причини дефектів розглядаються комісією, створеною з представників Замовника та Виконавця. Результат розгляду оформлюється Актом, що підписується представниками Сторін.

Виконавець зобов`язаний розглянути рекламацію щодо якості товару і відповісти Замовнику з цього приводу без зволікання, але не пізніше 15 днів, починаючи з моменту одержання рекламації.

Проте, суд зазначає, що матеріали справи не містять, а позивачем, у свою чергу, не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання умов Контракту та направлення на адресу відповідача рекламації щодо якості поставленого товару у формі рекламаційного акту з додаванням документів, які підтверджують рекламацію у 10-денний строк, починаючи з моменту виявлення дефекту.

Суд звертає увагу, що акт приймання-передачі №215/1 (тимчасове зберігання) від 14.12.2022, яким встановлено неякісність товару, складений комісією у складі Військової частини НОМЕР_2 , ЗСУ, проте за відсутності уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_1 - виконавцем за Державним контрактом на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022.

При цьому, матеріали справи також не містять жодних доказів на підтвердження повідомлення відповідача про необхідність прибуття для прийняття товару, поставленого за спірним правочином, й перевірки якості такого товару.

За таких підстав, суд не приймає до уваги акт приймання-передачі №215/1 (тимчасове зберігання) від 14.12.2022 на підтвердження встановлення обставин поставки ІНФОРМАЦІЯ_1 неякісного товару на суму 21 614 481 грн. 54 коп. на виконання умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022.

Згідно зі ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Частиною шостою статті 269 ГК України передбачено, що постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Гарантійний строк - це період в часі, протягом якого постачальник гарантує якість товару та можливість його використання за призначенням за умови дотримання споживачем правил експлуатації або зберігання виробу. Тобто, саме протягом вказаного строку, який за загальним правилом обчислюється з моменту передання товару покупцеві, постачальник виконує гарантійні зобов`язання, несе відповідальність за дотримання вимог щодо якості поставленого товару, які обумовлено сторонами або установлено положеннями чинного законодавства.

У випадку встановлення недоліків товару, на який надана гарантія щодо якості (встановлено гарантійний строк), існує презумпція вини постачальника (виробника). У такому випадку для звільнення себе від відповідальності саме постачальник (виробник) повинен довести, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2022 у справі № 910/18335/20.

Пунктом 5.1 Контракту виконавець гарантував якість поставленого товару протягом 12 місяців з моменту її прийняття Вантажоодержувачем.

У п. 5.3 Контракту виконавець гарантував відповідність продукції технічній документації виробника товару та взяв на себе зобов`язання протягом гарантійного строку забезпечити усунення виявлених несправностей (дефектів) або здійснення гарантійної заміни в погоджений сторонами строк - 90 днів (без врахування часу транспортування продукції) у разі, коли такі несправності та дефекти не є наслідком порушення правил експлуатації або зберігання товару.

Проте, враховуючи те, що судом не встановлено обставин наявності недоліків товару, поставленого відповідачем на виконання умов Державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022, у відповідача не виникає обов`язку щодо забезпечення усунення виявлених несправностей (дефектів) або здійснення гарантійної заміни в погоджений сторонами строк.

При зверненні до суду позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 20% штрафу у розмірі 4 322 896 грн. 31 коп.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Згідно норми ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до приписів ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК (частина перша статті 199 ГК)

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений статтею 627 ЦК, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені частиною першою статті 546 ЦК, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

При цьому, суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов`язань.

Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір встановлено частиною 3 статті 549 ЦК України, частиною 6 статті 231 ГК України та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а право встановити у договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 ГК України. При цьому, в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Пунктом 7.2 Контракту передбачено, що у випадку постачання неякісної (некомплектної) продукції, неможливості заміни на якісну продукцію та не усунення виявлених несправностей (дефектів) або не здійснення гарантійної заміни зазначених у пункті 5.2 цього Контракту, щодо її якості (комплектності) у строки не пізніше 30 календарних днів, Виконавець сплачує Замовнику штраф у розмірі 20 відсотків від вартості таких товарів у яких виявлено несправності та/або дефекти та/або що вийшов із ладу.

Проте, оскільки судом не встановлено обставин постачання відповідачем неякісної (некомплектної) продукції за Державним контрактом на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення №509/4/22/31 від 03.11.2022, відповідальність у вигляді 20% штрафу за постачання неякісної продукції не настає.

Згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення від 1 липня 2003 р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", заява N 37801/97, п. 36).

У п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2010 "Справа "Трофимчук проти України"" (Заява N 4241/03) зазначено, що Суд повторює, що оцінка доказів є компетенцією національних судів і Суд не підмінятиме власною точкою зору щодо фактів оцінку, яку їм було надано в межах національного провадження. Крім того, гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (див. рішення від 27 жовтня 1993 року у справі "Домбо Беєер B. V. проти Нідерландів", п. 31, Series A, N 274).

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення 4 322 896,31 грн. є недоведеними та задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано: 30.11.2023.

Суддя А.І. Привалов