ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023м. ДніпроСправа № 904/3737/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі:

судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Борисової К.О.

та представників:

від позивача: Засядьвовк А.І. - самопредставництво;

від відповідача: Іванова Т.М. - адвокат

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ

до Придніпровської державної академії будівництва та архітектури, м. Дніпро

про стягнення 2 442 730,22 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Придніпровської державної академії будівництва та архітектури 2442730,22 грн, з яких: 1814718,74 грн - основний борг, 334921,97 грн - інфляційні втрати, 293089,51 грн - 15% річних.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 36640,95 грн позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань з оплати електричної енергії, поставленої йому позивачем у лютому 2022 року на виконання публічного договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", умови якого розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018.

Відповідач у поданих до суду заявах по суті справи (26.07.2023 - відзив на позовну заяву (а.с. 78 - 81; 22.08.2023 - додаткові пояснення щодо відсутності підстав для стягнення 15% річних (а.с. 105-106)) заперечує проти обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог.

Узагальнена правова позиція відповідача полягає в наступному.

Так, відповідач стверджує про відсутність правових підстав для застосування до правовідносин сторін умов договору, примірник якого долучений до матеріалів справи, оскільки позивачем не надано доказів того, що цей не підписаний представниками відповідача примірник договору з додатками відповідає умовам Типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", у тому числі, в питанні порядку направлення актів наданих послуг та можливості застосування збільшеного розміру процентів річних, порівняно з розміром, визначеним частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України.

Також відповідач указує на те, що ним не отримувались належним чином заповнені та підписані розрахункові документи із зазначенням вартості спожитої електроенергії, що свідчить про неможливість здійснення ним оплати та, як наслідок, про передчасність звернення позивача з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Відповідач зазначає також про те, що стягнення інфляційних втрат можливо виключно у випадку доведення факту порушення зобов`язання з оплати вартості поставленої електричної енергії.

Відтак, відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Не погодившись із доводами відповідача, викладеними у відзиві та додаткових поясненнях, позивач подав до суду: 08.08.2023 - пояснення та клопотання про долучення до матеріалів справи листа АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" № 38224/1001 від 02.08.2023 щодо обсягів розподіленої відповідачу електричної енергії з урахуванням коригування за періоди листопад-грудень 2021 року, лютий, серпень 2022 року (а.с. 88, 94 - 98); 07.09.2023 - заперечення на додаткові пояснення відповідача (а.с. 120-121).

При цьому позивач зазначає, що договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є публічним договором приєднання, вважається укладеним у визначених законодавством України та ПРРЕЕ випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", комерційна пропозиція якого є його невід`ємною частиною.

Позивач наголошує на тому, що договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розміщений на сайті ДПЗД "Укрінтеренерго" у вільному доступі, відповідає Типовому договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", який є Додатком 7 до ПРРЕЕ. Відповідно до положень Закону України "Про ринок електричної енергії" та ПРРЕЕ укладання письмового договору відбувається лише у разі відповідного звернення споживача до ДПЗД "Укрінтеренерго" з відповідною вимогою надати письмовий примірник договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". Однак, за твердженням позивача, відповідач не звертався до ДПЗД "Укрінтеренерго" з вимогою щодо надання письмового примірника договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Щодо направлення розрахункових документів позивач указує, що відповідно до пункту 16.2 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021, яка є невід`ємною частиною договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", документи, які направлені на електронну пошту споживача, вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою без додаткового оформлення у паперовому вигляді. Відтак, розрахункові документи вважаються направленими позивачем належним чином.

Стосовно нарахування штрафних санкцій позивач зауважує, що пунктом 7.4 розділу 7 Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" встановлено збільшений розмір процентів до 15% у зв`язку з простроченням сплати боргу, що відповідно до положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України слід вважати іншим розміром процентів, встановленим договором.

За таких обставин позивач вважає помилковими твердження відповідача про відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат та 15% річних.

Крім того, позивач зазначає, що до лютого 2022 року відповідач уже мав заборгованість за спожиту електричну енергію перед постачальником "останньої надії" за період листопад-грудень 2021 року в сумі 1576308,61 грн, факт наявності якої підтверджено листом споживача № 38-15-3 від 10.01.2022 (а.с. 100).

Ухвалою суду від 17.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 07.09.2023, за результатом якого останнє було відкладено на 03.10.2023 у межах підготовчого провадження, продовженого до 16.10.2023.

Ухвалою суду від 03.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 31.10.2023, після чого було відкладено на 09.11.2023.

У судовому засіданні 09.11.2023 протокольною ухвалою суду оголошувалася перерва до 16.11.2023.

Під час розгляду справи по суті представники сторін надали пояснення по суті спору.

За наслідком судового засідання 16.11.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1023-р від 12.12.2018 (із змінами, внесеними розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1520-р від 02.12.2020, №1692-р від 23.12.2021, № 1061-р від 25.11.2022) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019 до 31.12.2023. Територією провадження діяльності зазначеного підприємства визначено територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 1344 від 06.11.2018 Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

На виконання вимог частини одинадцятої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальником "останньої надії" на своєму офіційному вебсайті у мережі Інтернет за адресою https://uie.kiev.ua оприлюднено текст договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" разом з Додатком 1 до нього - Комерційна пропозиція № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Згідно з листом АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" № 4467/1001 від 01.02.2022, на яке покладено функції адміністратора комерційного обліку, з 01.02.2022 відповідач віднесений до категорії споживачів, постачання електричної енергії яким здійснює Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" як постачальник "останньої надії" (а.с. 34 - 38).

Відтак, з 01.02.2022 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - постачальник, позивач) й Придніпровською державною академією будівництва та архітектури (далі - споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - договір; а.с. 15 - 22) з урахуванням умов, викладених у Додатку № 1 до договору - Комерційна пропозиція № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (далі - Комерційна пропозиція № 5) (а.с. 23 - 30).

Цей договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є публічним договором приєднання споживача до цього договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" споживачу, у разі, якщо обраний споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим договором випадках. Цей договір укладається сторонами, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору на умовах, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Комерційної пропозиції, що є Додатком 1 до цього договору (п. 1.1 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в Додатку 1 до договору (Комерційна пропозиція).

Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії (п. 2.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору постачальник здійснює постачання електричної енергії споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

Початок постачання електричної енергії споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ (п.3.6 договору).

Пунктом 3.7 договору передбачено, що у разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником "останньої надії" вважаються прийнятими споживачем.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього договору (п. 5.1 договору).

Згідно з пунктом 5.2 договору спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8 договору).

Пунктом 5.9 договору встановлено, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). При цьому споживач не обмежується в праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем. Усі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційної веб-сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки (п. 5.10 договору).

Згідно з пунктом 5.11 договору якщо споживач не здійснив оплату за цим договором у строк, передбачений комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу в порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим договором постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим договором. Споживач має сплатити за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається в комерційній пропозиції.

Підпунктами 4, 6 - 8 пункту 6.1 договору визначено, що споживач має право: безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші показники власного споживання електричної енергії; вимагати від постачальника надання письмової форми цього договору, укладеної постачальником належним чином у передбачений законодавством спосіб; вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати проведення звіряння розрахункових даних та або оскаржувати їх в установленому цим договором та чинним законодавством порядку; вимагати від постачальника проведення звіряння з підписанням відповідного акта.

Відповідно до підпункту 2 пункту 6.2 договору споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Пунктом 13.1 договору (в редакції додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії") цей договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України з 01.02.2022 та діє до 31.12.2022, а в частині постачання електричної енергії - по 01.05.2022 (включно), але в будь-якому разі - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (а.с. 31-32).

Згідно з пунктом 1.1 Комерційної пропозиції № 5, що є Додатком 1 до договору, ціна, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" (далі - ціна), формується згідно з Порядком формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженим постановою НКРЕКП від 05.10.2018 № 1179 (далі - Порядок). Розрахунковий період - календарний місяць, на який визначається ціна.

Пунктом 1.5 Комерційної пропозиції № 5 передбачено, що постачальник оприлюднює ціну на кожний розрахунковий період на власному вебсайті (www.uie.kiev.ua) не пізніше ніж за 1 день до її застосування за посиланням: Головна/Постачальник "останньої надії"/Ціни, за якими здійснюється постачання електроенергії споживачам постачальником останньої надії.

За змістом пункту 1.6 Комерційної пропозиції № 5 сторони договору узгодили, що оприлюднені постачальником ціни на його вебсайті є невід`ємним додатком до цієї Комерційної пропозиції.

Постачальник оприлюднює порядок формування ціни на електричну енергію на вебсайті ДПЗД "Укрінтеренерго" (www.uie.kiev.ua) за посиланням: Головна/Постачальник "останньої надії"/Порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електроенергії споживачам постачальником останньої надії (п. 1.7 Комерційної пропозиції № 5).

У розділі 4 Комерційної пропозиції № 5 визначені спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Так, споживач сплачує 100% від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. У разі не отримання рахунку споживач зобов`язується здійснити 100% оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді та діючої у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію. Орієнтовна вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих постачальником від оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОС) (п. 4.1 Комерційної пропозиції № 5).

Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі (п. 4.2 Комерційної пропозиції № 5).

Рахунки вважаються отриманими споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним), із застосуванням послуг пошти на адресу споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС або споживачем постачальнику або засобами електронної пошти відповідно до пункту 16.2 цієї Комерційної пропозиції. Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше) (п. 4.3 Комерційної пропозиції № 5).

Пунктом 4.4 Комерційної пропозиції № 5 визначено, що акт купівлі-продажу електричної енергії складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії споживачем.

Обсяг фактично спожитої електричної енергії споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118.

Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від ОС постачальник надсилає на адресу електронної пошти споживача скановану версію акта купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії акта купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію акта купівлі-продажу на адресу електронної пошти постачальника.

Оригінал акта купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу споживача. Підписаний з боку споживача один екземпляр оригіналу акта купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу постачальника.

У разі наявності зауважень до акта купівлі-продажу, споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи постачальника та споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому споживач або постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання. У разі якщо сторони договору не дійшли згоди у вирішенні суперечки, споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини. До усунення розбіжностей сторони договору керуються даними, що зазначені в акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей.

У разі неповернення споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу акта купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим споживачем та приймається постачальником як узгоджений. За неповернення узгодженого споживачем акта купівлі-продажу постачальник має право застосувати штрафні санкції у вигляді штрафу в розмірі 2000,00 (дві тисячі) гривень за кожен факт порушення. Споживач зобов`язаний сплатити такий штраф протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання рахунку. Документом, що підтверджує факт переходу права власності на електричну енергію від постачальника до споживача, є узгоджений сторонами акт купівлі-продажу, оформлений відповідно до умов, визначених у цьому розділі.

Пунктом 5.1 Комерційної пропозиції № 5 передбачено, що споживачі постачальника "останньої надії" оплачують послуги з передачі та розподілу електричної енергії оператору системи розподілу згідно з умовами укладених договорів про надання відповідних послуг.

Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання (пункт 7.4 Комерційної пропозиції № 5).

За внесення передбачених умовами договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційною пропозицією, постачальник має право нарахувати споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати . Споживач зобов`язується сплатити пеню на підставі рахунку та/або вимоги (претензії) постачальника. Нарахування пені та інших видів відповідальності, що визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання на підставі отриманого споживачем рахунку, починається на наступний день після закінчення терміну, встановленого договором на оплату рахунку. У разі відсутності доказу вручення рахунку споживачу, пеня та інші види відповідальності, визначені законом та цим договором (15% річних, інфляція) за невиконання грошового зобов`язання, починають нараховуватися постачальником з 21 календарного дня після закінчення розрахункового періоду (пункт 6.1 Комерційної пропозиції № 5).

Сторони договору домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (пункт 13.1 Комерційної пропозиції № 5).

Відповідно до пункту 16.2 Комерційної пропозиції № 5 у випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою сторони договору використовують наступні адреси електронної пошти: постачальника - ; споживача - зазначена на вебсайті споживача, та/або надана постачальнику споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу постачальника, телефонограмою), та/або надана постачальнику оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією стороною та офіційно отриманими іншою стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

На виконання зобов`язань за договором позивач у лютому 2022 року поставив, а відповідач спожив електричну енергію в обсязі 338400 кВт*год на суму 1814718,74 грн, що підтверджується наступними доказами:

- складеним позивачем актом № 023199 від 28.02.2022 купівлі-продажу електричної енергії в обсязі 340248 кВт*год на суму 1824628,90 грн та корегувальним актом № 23865 від 30.04.2022 до акта купівлі-продажу електричної енергії № 023199 від 28.02.2022, відповідно до якого обсяг поставки електричної енергії за лютий 2022 року склав 338400 кВт*год на суму 1814718,74 грн (а.с. 40, 44);

- виставленими позивачем рахунками № 72/03/О02/30684 від 26.04.2022 на загальну суму 3400937,51 грн, з яких вартість поставленої у лютому 2022 року електричної енергії становить 1824628,90 грн, та № 72/03/К02/31362 від 16.05.2022 на суму 1814718,74 грн вартості відкорегованого обсягу поставки електричної енергії за лютий 2022 року (а.с. 39, 43);

- довідкою оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", який виконує функції адміністратора комерційного обліку, № 38224/1001 від 02.08.2023 про обсяги розподіленої електричної енергії з урахуванням коригування по споживачу Державний вищий навчальний заклад "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" за періоди листопад-грудень 2021 року, лютий та серпень 2022 року (а.с. 90).

Усі вказані вище акти та рахунки надсилалися відповідачу на його офіційну електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується роздруківками з електронної пошти позивача за 26.04.2022 та від 02.06.2022 (а.с. 41-42, 46).

Відповідач своїх зобов`язань з оплати спожитої у лютому 2022 року електричної енергії не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до нього з вимогою № 44/11-002879 від 22.06.2022, в якій просив терміново погасити заборгованість, у тому числі, за лютий 2022 року в сумі 1814718,74 грн та надати відповідь на цю претензію у визначені законодавством строки (а.с. 56 - 58).

Указана вимога була направлена на електронну адресу відповідача 01.08.2022, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти позивача (а.с. 57-58).

Відповідач заборгованість в сумі 1814718,74 грн не погасив, відповіді на вимогу не надав, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з виконанням сторонами договірних зобов`язань щодо поставки й оплати спожитої у лютому 2022 року електричної енергії за договором про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" з урахуванням Додатку № 1 до нього - "Комерційна пропозиція № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Правовідносини у сфері постачання електричної енергії регулюються Законом України "Про ринок електроенергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ, Правила), нормами Господарського і Цивільного кодексів України.

Згідно з частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Одним із видів договорів, що укладаються для забезпечення функціонування ринку електричної енергії, є договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (п. 16 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Відповідно до частини першої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті (ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу (ч. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з абзацом другим пункту 6.2.4 ПРРЕЕ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) адміністратор комерційного обліку повідомляє постачальника "останньої надії" в одноденний термін про перелік споживачів (за формою згідно з додатком 8 до цих Правил), які переходять до постачальника "останньої надії", не пізніше дати такого переходу.

Відповідно до частини одинадцятої статті 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" має повідомити споживачу умови постачання, ціни на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний оприлюднити зазначену інформацію на своєму офіційному веб-сайті.

З урахуванням наведених норм та за встановлених судом обставин між позивачем, який виконує функції постачальника "останньої надії", та відповідачем з 01.02.2022 існують договірні відносини на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначений позивачем на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та Комерційної пропозиції № 5 від 08.10.2021 до цього договору, що опубліковані на офіційному веб-сайті позивача https://uie.kiev.ua.

Договірні відносини склалися між сторонами шляхом укладення договору приєднання.

Статтею 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

При цьому, за змістом пункту 1.2.9 ПРРЕЕ споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" у разі настання визначених законодавством України та цими Правилами випадків, за яких цей договір вважається укладеним.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Наявними у справі доказами підтверджується та не оспорюються відповідачем факт споживання ним у лютому 2022 року електричної енергії, поставленої позивачем як постачальником "останньої надії".

Отже, у відповідача виник обов`язок з оплати спожитої електричної енергії.

За змістом частини першої статті 75 Закону України "Про ринок електричної енергії" та пункту 4.1 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії (у тому числі на роздрібному ринку), між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг (п. 4.3 ПРРЕЕ).

Пунктом 4.7 ПРРЕЕ передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати.

Відповідно до пункту 4.8 ПРРЕЕ форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи нормативні приписи пунктів 4.1, 4.3 Комерційної пропозиції № 5 до договору щодо строку й порядку оплати, способу отримання рахунків за поставлену електричну енергію, зобов`язання з оплати спожитої у лютому 2022 року електричної енергії мало бути виконане відповідачем не пізніше 03.05.2022, тобто протягом п`яти робочих днів після відправлення позивачем 26.04.2022 на електронну пошту відповідача рахунку й акта за лютий 2022 року, чи то не пізніше 20.03.2022 відповідно до пункту 4.2 Комерційної пропозиції № 5, яка передбачає граничні строки оплати спожитої електроенергії споживачем самостійно (без рахунку).

Оцінюючи надані позивачем докази й встановлені під час розгляду справи обставини у справі, суд погоджується з твердженням позивача про необхідність оплати відповідачем спожитої у лютому 2022 року електроенергії на суму 1814718,74 грн не пізніше 03.05.2022.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідач доказів оплати заявленого до стягнення основного боргу в сумі 1814718,74 грн не надав; обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Доводи відповідача щодо передчасності позовних вимог судом не приймаються, оскільки не відповідають положенням чинного законодавства та умовам укладеного ним із позивачем договору, невід`ємною частиною якого є Комерційна пропозиція № 5 (Додаток № 1).

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1814718,74 грн є законною та обґрунтованою.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.4 Комерційної пропозиції № 5 до договору передбачений інший розмір процентів за прострочення виконання зобов`язання з оплати електроенергії, а саме 15% річних.

Заявлені позивачем до стягнення 15% річних у сумі 293089,15 грн розраховані за загальний період з 04.05.2022 по 31.05.2023 із заборгованості в сумі 1814718,74 грн.

Перевіркою судом наданого розрахунку 15% річних судом арифметичних помилок не виявлено.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у сумі 334921,97 грн розраховані за загальний період з травня 2022 року по травень 2023 року із заборгованості в сумі 1814718,74 грн.

Здійснюючи перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд враховує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

Крім того, об`єднана палата Касаційного господарського суду у постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 надала роз`яснення, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Показники індексу споживчих цін (індексу інфляції за окремі місяці та сукупного індексу інфляції за певний період часу) обчислюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, та публікується в офіційних періодичних виданнях десятковим дробом, з одним числовим знаком після коми (тобто округленими до десятих).

За результатом перевірки розрахунку інфляційних втрат (з урахуванням індексів інфляції за визначений позивачем період у розмірах: 102,7 % за травень 2022 року, 103,1% за червень 2022 року, 100,7% за липень 2022 року, 101,1% за серпень 2022 року, 101,9% за вересень 2022 року, 102,5% за жовтень 2022 року, 100,7% за листопад та грудень 2022 року, 100,8% за січень 2023 року, 100,7% за лютий 2023 року, 101,5% за березень 2023 року, 100,2% за квітень 2023 року, 100,5% за травень 2023 року) підстав для зменшення заявленої до стягнення суми інфляційних втрат судом не встановлено.

У питанні покладення на відповідача відповідальності у вигляді 15% річних та інфляційних втрат судом береться до уваги також таке.

Згідно із статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина третя статті 551 Цивільного кодексу України).

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Зі змісту зазначених норм убачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Тлумачення вказаних норм свідчить, що закон не передбачає вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них. Таку правову позицію викладено у низці постанов Верховного Суду, зокрема, від 15.02.2018 у справі № 467/1346/15-ц, від 04.04.2018 у справі № 367/7401/14-ц та від 26.09.2018 у справі № 752/15421/17. Обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру пені з розміром збитків кредитора, як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення (п. 28 постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20).

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013 убачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватися на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18.

Отже, за своєю правовою природою штрафні санкції є засобами стимулювання боржника до належного виконання свого обов`язку.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18 дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

За приписом частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тож, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.

З огляду на те, що майнова сфера позивача у випадку прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання забезпечена в силу закону за рахунок відшкодування збитків від інфляції, то застосування процентів річних у збільшеному розмірі, порівняно із встановленим у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України, у сукупності з інфляційними нарахуваннями не повинно становити надмірний тягар для відповідача та перетворювати характер указаного спеціального виду цивільно-правової відповідальності з компенсаційного на штрафний.

За обставинами справи загальна сума заявлених до стягнення інфляційних втрат та 15% річних становить 34,61% по відношенню до основного боргу (334921,97+293089,51 = 628011,48; 628011,48х100/1814718,74 = 34,61%).

Під час розгляду справи позивач не надав доказів в обґрунтування необхідності, доцільності встановлення підвищеного розміру процентної ставки річних у взаємовідносинах з відповідачем за обставин, коли Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (Додаток 7 до ПРРЕЕ) підвищеного розміру річних за порушення виконання грошових зобов`язань не містить.

Тож, дотримуючись принципу збалансованості інтересів сторін, розумності та справедливості, суд вважає за можливе зменшити суму 15% річних на 80% до 58617,90 грн (293089,51х80/100 = 234471,61; 293089,51-234471,61 = 58617,90), що в процентному еквіваленті становить 3% річних до основного боргу (1814718,74х(3/365)/100%х393(дн) = 58617,90).

Отже, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 2208258,61 грн, з яких: 1814718,74 грн - основний борг, 58617,90 грн - 15% річних, 334921,97 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача повністю в сумі 36640,95 грн, оскільки зменшення суми процентів річних на розмір судового збору не впливає.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Придніпровської державної академії будівництва та архітектури про стягнення 2442730,22 грн, з яких: 1814718,74 грн - основний борг, 334921,97 грн - інфляційні втрати, 293089,51 грн - 15% річних - задовольнити частково.

Стягнути з Придніпровської державної академії будівництва та архітектури (ідентифікаційний код 02070772; місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Петрова Олега Архітектора, буд. 24А) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (ідентифікаційний код 19480600; місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85) основний борг у сумі 1814718,74 грн, інфляційні втрати в сумі 334921,97 грн, 15% річних у сумі 58617,90 грн, судовий збір у сумі 36640,95 грн.

У решті позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 05.12.2023.

Суддя І.І. Колісник