ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" листопада 2023 р. Справа № 911/3502/23

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Обухівської міської ради Київської області, 08700, Київська область, місто Обухів, вулиця Київська, будинок 10

до Релігійної організації "Релігійна громада Парафія на честь Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української православної церкви с. Перегонівка Обухівського району Київської області", 08700, Київська область, Обухівський район, село Перегонівка, вулиця Воїнів, будинок 40

про визнання недійсним рішення ради, витребування майна та усунення перешкод у користуванні майном

встановив:

Обухівська міська рада Київської області звернулась до Господарського суду Київської області із позовом до Релігійної організації "Релігійна громада Парафія на честь Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української православної церкви с. Перегонівка Обухівського району Київської області", в якому просить:

- визнати недійсними рішення Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області від 21.07.2000 № 14-1 "Про передачу приміщень школи релігійній організації Української православної церкви с. Перегонівка" та рішення Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області від 03.04.2003 № 5-3 "Розгляд заяв громадян";

- витребувати нежиле приміщення (адміністративну будівлю) по вулиці Воїнів, 40 А, с. Перегонівка Обухівського району Київської області площею 295,1 кв. м із чужого незаконного володіння Релігійної організації "Релігійна громада Парафія на честь Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української православної церкви с. Перегонівка Обухівського району Київської області";

- зобов`язати Релігійну організацію "Релігійна громада Парафія на честь Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української православної церкви с. Перегонівка Обухівського району Київської області" усунути перешкоди у здійсненні права користування майном Обухівською міською радою Київської області: звільнити нежиле приміщення (адміністративну будівлю) по вулиці Воїнів, 40 А, с. Перегонівка Обухівського району Київської області площею 295,1 кв. м від належного організації майна і обладнання та передати ключі від адміністративної будівлі Обухівській міській раді Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як правонаступником Перегонівської сільської ради, проаналізувавши вище вказані рішення сільської ради на відповідність вимогам законодавства, з метою раціонального використання майна територіальної громади та приведення у відповідність до чинного законодавства рішень щодо розпорядження майном територіальної громади, а також з метою вжиття заходів щодо повернення нерухомого майна комунальної власності у розпорядження позивача, враховуючи: подання управління економіки Виконавчого комітету Обухівської міської ради від 26.07.2023, звернення жителів с. Перегонівка Обухівського району Київської області, рішення Обухівської міської ради від 31.08.2023 № 932-44-VIII "Про скасування рішень Перегонівської сільської ради Обухівського району Київської області щодо передачі у постійне безоплатне користування релігійній громаді Української православної церкви приміщень колишньої школи" було скасовано рішення Перегонівської сільської ради від 21.07.2000 № 14-1 та від 03.04.2003 № 5-3 та зобов`язано відповідача звільнити використовуване без договору належне Обухівській територіальній громаді майно.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи суддя дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Із 18.10.2023 введено в дію Закон України № 3200-IX від 29.06.2023 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами". Наведеним Законом внесено відповідні зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України (в чинній редакції) позовна заява повинна містити, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, чинна редакція Господарського процесуального кодексу України зобов`язує органи місцевого самоврядування зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку та встановлює наслідки невиконання таких вимог - фактичне повернення/не врахування поданих учасниками (що не зареєстрували електронний кабінет в ЄСІТС) заяв по суті спору.

З огляду на викладене, суд вказує, що позивачем у поданому позові не зазначено інформації щодо наявності у нього та визначених учасників справи зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі (підсистема "Електронний суд"), та як вбачається із Відповіді № 304375 про відсутність зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС у юридичної особи за ідентифікаційним кодом 35161650, Обухівська міська рада Київської області не має зареєстрованого електронного кабінету у вказаній підсистемі ЄСІТС, що відповідно є підставою для залишення позову без руху.

Суд зазначає, що позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Разом з тим, з огляду на зміст позовних вимог, суд акцентує увагу позивача, що віндикаційний і негаторний позови є взаємовиключними (постанова від 15.09.2020 № 469/1044/17 Верховний Суд Велика Палата).

Суд звертає увагу позивача на зміст позовних вимог, оскільки від цього залежить розмір судового збору, який позивач повинен сплатити до Державного бюджету України при зверненні з позовом до суду.

Так у позовній заяві позивачем не вказано ціну позову, натомість зазначено, що позовна заява подається про визнання рішень Перегонівської сільської ради недійсними, витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, усунення перешкод у здійсненні права користування майном та долучено до позовної заяви платіжну інструкцію № 1006 від 07.11.2023 про сплату судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Як свідчить зміст позовної заяви, у пункті 2 прохальної частини позову позивач заявив вимоги про визнання недійсними двох рішень Перегонівської сільської ради: від 21.07.2000 № 14-1 "Про передачу приміщень школи релігійній організації Української православної церкви с. Перегонівка" та від 03.04.2003 № 5-3 "Розгляд заяв громадян".

Пункт 3 прохальної частини позовної заяви містить вимогу про витребування із чужого незаконного володіння відповідача спірного майна.

Пункт 4 прохальної частини позовної заяви містить вимогу про усунення перешкод Обухівській міській раді Київської області у здійсненні права користування майном шляхом звільнення нежитлового приміщення від майна релігійної організації та передачі ключів від адміністративної будівлі.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовна заява має одночасно майновий і немайновий характер, виходячи з такого.

У постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1-3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Таким чином, позовна вимога про витребування із чужого незаконного володіння спірного майна має вартісну оцінку, носить майновий характер і розмір ставок судового збору за її подання визначається на підставі статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру вартості зазначеного майна.

Разом з тим, до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Вимоги щодо визнання недійсними рішень ради та усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом звільнення нежитлового приміщення, які входять до предмета цього позову, очевидно є вимогами немайнового характеру. Зокрема, вимоги про оскарження кожного рішення ради (оспорюються два рішення) є самостійною вимогою, оскільки, незважаючи на однорідність цих вимог, кожне таке рішення є самостійним актом, прийнятим радою в межах її компетенції для досягнення певної цілі, що спричинює певні юридичні наслідки.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір", у преамбулі якого зазначено, що він визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини другої статті 4 цього Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 2), а позовної заяви немайнового характеру 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 2).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

Отже за розгляд судом вимог немайнового характеру про визнання недійсними рішень ради (від 21.07.2000 № 14-1 та від 03.04.2003 № 5-3) та усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом звільнення нежитлового приміщення підлягає до сплати судовий збір у розмірі 8 052,00 грн (3 х 2684,00 грн).

Щодо вимоги, яка викладена у пункті 3 прохальної частини позову та носить майновий характер, то у зв`язку із не зазначенням ціни позову, із посиланням на відповідні докази вартості спірного майна (адмін.будівля), суд позбавлений можливості встановити належну суму судового збору, яка підлягає до сплати.

За таких обставин позивачу необхідно вказати ціну позову із наданням (зазначенням) суду доказів на підтвердження вартості спірного майна, щодо витребування з чужого незаконного володіння якого заявлено вимогу, а також доплатити судовий збір, який становитиме загалом 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам стаей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Запропонувати Обухівській міській раді Київської області усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк:

- шляхом реєстрації свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), про що повідомити суд;

- надавши суду відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи;

- зазначення ціни позову із наданням суду доказів на підтвердження вартості спірного майна, про витребування якого заявлено у позові;

- надання суду доказів доплати у встановлених законом порядку і розмірі судового збору, який, з урахуванням вже сплаченого судового збору (2 684,00 грн), становитиме у сумі 1,5% від ціни позову за вимоги майнового характеру, а також доплати судового збору в розмірі 8 052,00 грн за вимоги немайнового характеру.

4. Роз`яснити учаснику справи, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повідомити учасників судового процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному вебпорталі Судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/ та про можливість ознайомитися з текстами всіх судових рішень по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою https://reyestr.court.gov.ua/.

6. Надіслати копію ухвали Обухівській міській раді Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 27.11.2023