ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 Справа № 914/2781/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Клим О. Ю., розглянувши матеріали справи за позовом: Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», м. Київ;

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Альянс Груп», м. Львів;

про стягнення заборгованості в розмірі 38014,42грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився.

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до Приватного акціонерного товариства «Альянс Груп» про стягнення заборгованості в розмірі 38014,42грн., з яких 22638,95грн. основна заборгованість, 5611,17грн. пеня, 8081,98грн. інфляційні втрати та 1684,94грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 20.09.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 10.10.2023р. Ухвалами суду від 10.10.2023р. та від 14.11.2023р. судові засідання відкладались до 28.11.2023р.

Представник позивача в судове засідання 28.11.2023р. не з`явився. Через систему «Електронний суд» від представника позивача 28.11.2023р. надійшла заява за вх. № 29124/23 про розгляд справи без участі представника.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву не подано. Причини неявки, не подання відзиву чи доказів не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок, щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, за адресою зазначеною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та оприлюднено в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частин третьої та сьомої ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 04 травня 2023 року у справі № 910/12087/21 де відзначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, у суду.

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема відповідачу надіслано ухвали Господарського суду Львівської області поштовою рекомендованою кореспонденцією на адресу, зазначену у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інформації АТ «Укрпошта», зазначеної у листі за вх. № 28706/23, за повідомленням відділень поштового зв`язку (надалі по тексту - ВПЗ) № 14 та № 42 м. Львів, рекомендовані листи №537 та №160 прийняті до пересилання без відміток «судова повістка», на адресу ПрАТ «Альянс Груп» (вул. Шевченка, 111-А, офіс. 131, м. Львів) надійшли у ВПЗ № 42 м. Львів 27.09.2023 та 13.10.2023 відповідно. Оскільки належні умови доставки та вручення поштових відправлень ПрАТ «Альянс Груп», надалі по тексту ПрАТ, не створені (вивіска та поштова скринька з назвою ПрАТ відсутні, договір/заява на доставку поштових відправлень ПрАТ відсутній, уповноважені не визначені), тому, у відповідності до Правил, вказані рекомендовані листи повернуті за зворотною адресою відправнику з зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема відповідачу надіслано ухвали Господарського суду Львівської області поштовою рекомендованою кореспонденцією на адресу, зазначену у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та оприлюднено в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Отже, судом виконані всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників про розгляд справи.

Відповідно до ч. 9 ст.165, ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду, щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, та те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст. 202 ГПК України, та строки розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором банківського рахунку №204-152132 від 06.11.2015р., відповідно до якого банк зобов`язався надати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані з переказом грошей з рахунку (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійснення інших операцій передбачених цим договором, а клієнт зобов`язався оплачувати вартість таких послуг та надав банку право користуватись тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд в частині своєчасної та в повному обсязі сплати комісії за щомісячне обслуговування банком тарифного пакету внаслідок чого у Приватного акціонерного товариства «Альянс Груп» виникла заборгованість в розмірі 22638,95грн.

З огляду на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором банківського рахунку №204-152132 від 06.11.2015р. позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 38014,42грн., з яких 22638,95грн. основний борг, 5611,17грн. пеня, 8081,98грн. інфляційні втрати та 1684,94грн. 3% річних.

Письмового відзиву чи заперечень від відповідача не подано.

Обставини, встановлені судом.

06.11.2015 року Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10.07.2019, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" (позивач, банк) та Приватним акціонерним товариством "Менеджмент Груп" (), яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Альянс Груп» () (відповідач, клієнт) було укладено договір банківського рахунку №204-152132 (Договір).

Відповідно до п.1.1. договору банк зобов`язується надавати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані з переказом грошей з рахунку (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватись тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Згідно з п.2.1 договору, банк протягом трьох банківських днів після надання всіх необхідних документів зобов`язується відкрити клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні України та надавати послуги з розрахунково-касового обслуговування, відповідно до умов цього договору, законодавства України, в т ч. нормативно правових актів Національного банку України.

За приписами п. 2.2 договору порядок здійснення банком за цим договором операцій з розрахунково-касового обслуговування визначається законодавством України, зокрема: Законом України "Про банки і банківську діяльність", Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", іншими нормативно - правовими актами України, в тому числі нормативно - правовими актами Національного банку України.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що оплата за послуги надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з Тарифами за послуги територіально відокремлене безбалансове відділення №10026/0207 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною складовою частиною), які можуть бути змінені банком в порядку, визначеному умовами цього договору (далі - тарифи).

Відповідно до п.3.1 договору вартість послуг банку визначена в тарифах у вигляді суми тарифу - вартості послуги.

Пунктом 3.2 договору визначено, що при настанні термінів оплати вартості наданих банком послуг з розрахунково-касового обслуговування клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів в передбаченому тарифами розмірі, що необхідний для оплати наданих банком послуг з рахунку (ів) клієнта, а також інших поточних рахунків клієнта відкритих в АТ «Ощадбанк» або тих, що будуть відкриті протягом строку дії цього договору.

При цьому, з метою здійснення банком права договірного списання, передбаченого у першому абзаці цього пункту договору, у разі відсутності або недостатності на рахунках клієнта в національній валюті коштів у сумі, необхідній для повної оплати послуг, клієнт надає банку право договірного списання коштів з його рахунків в іноземній валюті та доручає банку здійснити продаж іноземної валюти у розмірі, еквівалентному сумі, що необхідна для повної оплати послуг. Сума іноземної валюти, зазначена вище, розраховується та її продаж здійснюється по курсу продажу іноземної валюти банку для клієнтів-юридичних осіб на день здійснення її продажу.

Сплата клієнтом коштів за надані банком послуги здійснюється одночасно з проведенням операції, авансом або не пізніше визначеного числа місяця наступного за звітним відповідно до додатку 1 до цього договору.

Згідно з п.4.2.6 договору банк має право отримувати від клієнта оплату вартості за надані послуги відповідно тарифів.

Відповідно до п.4.3 договору клієнт зобов`язаний, зокрема:

- виконувати умови цього договору та вимоги законодавства України, в тому числі нормативно - правових актів Національного банку України (п.п.4.3.3),

- сплачувати вартість послуг банку згідно з тарифами в порядку, визначеному розділом 3 цього договору (п.п.4.3.10),

- своєчасно поповнювати рахунок(ки) грошовими коштами, у разі відсутності або недостатності коштів на рахунку(ах) з метою належного виконання своїх обов`язків за цим договором щодо сплати на користь банку вартості наданих ним послуг, в тому числі з метою забезпечення можливості здійснення банком права договірного списання коштів у сумі, необхідній для повної оплати послуг, а також в інших випадках, визначених цим договором, для реалізації банком права договірного списання коштів з рахунку(ів) (п.п.4.3.11);

- щорічно до 15 січня наступного за звітним року підтверджувати в письмовій формі залишок коштів на рахунку(ах) станом на 1 січня. У випадку неотримання банком підтвердження залишків коштів на рахунку(ах) клієнта протягом зазначеного строку, залишок коштів вважається підтвердженим (п.п.4.3.12);

- оплачувати вартість послуг із здійснення операцій з купівлі, продажу (в тому числі обов`язкового продажу) та/або обміну (конвертації) безготівкової іноземної валюти за кошти клієнта у розмірі, визначеному тарифами банку (п.п.4.3.13);

- відшкодувати банку витрати по сплаті комісійних винагород банків-кореспондентів, у т.ч. за перерахування коштів на/з рахунку(ів) на поточний(і) рахунок клієнта, відкритий(і) в іншому банку протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання від банку відповідного рахунку (п.п.4.3.14).

За приписами п.6.4 договору за несвоєчасне поповнення рахунку(ів) відповідно до умов підпункту 4.3.11. цього договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані банком послуги, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.9.1 договору, цей договір набуває чинності з дати підписання сторонами та діє протягом одного календарного року. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить в письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не менше ніж за один місяць до закінчення відповідного строку дії договору.

Додатком №1 до договору встановлено тарифи за послуги територіально відокремлене безбалансове відділення №10026/0207 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ „Ощадбанк (тарифний пакет «Бізнес+»).

Згідно з п.2.1.2.1 додатку №1, вартість послуги із щомісячного обслуговування тарифного пакету становить 299,00 грн. в місяць, при цьому, строк оплати визначено не пізніше 5 числа наступного місяця.

Договір №204-152132 від 06.11.2015р. та додаток № 1 підписано сторонами, скріплено їх печатками, та копії договору з додатком долучено до матеріалів справи.

Доказів попередження жодної із сторін в письмовій формі іншу сторону про припинення дії спірного договору не менше ніж за один місяць до закінчення відповідного строку дії договору, розірвання сторонами спірного договору, визнання його недійсним чи неукладеним в судовому порядку сторонами суду не надано.

Відтак, дію договору на підставі п.9.1 договору було неодноразово автоматично продовжено.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №204-152132 від 06.11.2015р. позивач надіслав на адресу відповідача листи від 23.05.2019р. №207/251 та від 23.10.2019р. № 207/280, яким повідомлено відповідача про наявність заборгованості за надані банком послуги на підставі договору та висловлено вимогу щодо погашення боргу. Докази надіслання вказаних листів, а саме поштова квитанція та копії поштового конверта долучено до матеріалів справи.

Надіслані позивачем листи залишено без відповіді та задоволення.

На підтвердження належного виконання банком своїх зобов`язань за договором позивач до позовної заяви долучив виписку по рахунку № НОМЕР_1 за період з 06.11.2015р. по 01.07.2023р.

Неналежне виконання зобов`язань відповідачем, за договором №204-152132 від 06.11.2015р. підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 566) за період з 06.11.2015р. по 01.07.2023р., в якій відображено прострочення відповідачем платежів з абонплати в загальному розмірі 22368,95грн.

На суму простроченої заборгованості позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 5 611,17 грн. за період з 01.01.2023р. по 30.06.2023р., інфляційні втрати у розмірі 8081,98 грн. та 3% річних у розмірі 1684,94 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву та доказів оплати заборгованості суду не надав.

Позиція суду.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

За умовами ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000 року №2121-ІІІ зі змінами та доповненнями, банківська діяльність - залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб.

Як встановлено судом, 06.11.2015р. Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», яка набрала чинності 10.07.2019, змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України») в особі філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" (позивач, банк) та Приватним акціонерним товариством "Менеджмент Груп" (), яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Альянс Груп» () (відповідач, клієнт) було укладено договір банківського рахунку №204-152132, відповідно до п.1.1. якого, за цим договором банк зобов`язується надавати клієнту послуги з розрахунково-касового обслуговування, які пов`язані з переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій передбачених цим договором, а клієнт зобов`язується оплачувати вартість таких послуг та надає банку право користуватись тимчасово вільними коштами клієнта на власний розсуд.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами (частина 2 статті 1066 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається в письмовій формі для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку в банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам .

За приписами статті 1068 Цивільного кодексу України зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом. Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що оплата за послуги надані банком клієнту відповідно до переліку операцій з розрахунково-касового обслуговування, здійснюється згідно з Тарифами за послуги територіально відокремлене безбалансове відділення №10026/0207 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (Додаток №1 до цього договору, який є його невід`ємною складовою частиною), які можуть бути змінені банком в порядку, визначеному умовами цього договору (далі - тарифи).

Згідно з п.2.1.2.1 додатку №1, вартість послуги із щомісячного обслуговування тарифного пакету становить 299,00 грн. в місяць, при цьому, строк оплати визначено не пізніше 5 числа наступного місяця.

Позивач стверджує, у зв`язку із не оплатою щомісячного обслуговування тарифного пакету протягом строку дії договору, у відповідача виникла заборгованість у сумі 22638,95 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи долучено банківські виписки по особових рахунках відповідача за період з 06.11.2015р. по 01.07.2023р.

Як вбачається з вищезазначених банківських виписок по особовому рахунку відповідача, останнім частково сплачено комісію за обслуговування банком тарифного пакету за період з 06.11.2015р. по 01.07.2023р., а саме: 29.01.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за січень 2016р.»; 29.02.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за лютий 2016р.»; 31.03.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за березень 2016р.»; 29.04.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за квітень 2016р.»; 31.05.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за травень 2016р.»; 01.07.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за червень 2016р.»; 01.08.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за липень 2016р.»; 01.09.2016р. сплачено 299,00грн. з призначенням платежу «Списання щомісячної плати за обслуговування тарифного пакету (пакетів) за серпень 2016р.»; 06.10.2016р. сплачено 85,04грн. з призначенням платежу «Списання простроченої заборгованості за щомісячною платою за обслуговування тарифного пакету (пакетів)»; 02.11.2016р. сплачено 0,01грн. з призначенням платежу «Списання простроченої заборгованості за щомісячною платою за обслуговування тарифного пакету (пакетів)». Таким чином, останнє списання банком коштів за обслуговування тарифного пакету за договором було здійснено 02.11.2016р.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем з основного боргу становить 22638,95грн.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Приписами частини 1 статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.4 договору банківського рахунку №204-152132 від 06.11.2015р. за несвоєчасне поповнення рахунку(ів) відповідно до умов підпункту 4.3.11. цього договору, що призвело до неможливості здійснити договірне списання грошових коштів за надані банком послуги, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,2 (нуль цілих дві десятих) відсотка від належної до сплати суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач на підставі п.6.4 договору №204-152132 від 06.11.2015р., нарахував пеню на суму заборгованості 22339,95грн. за період з 01.01.2023р. по 05.01.2023р. в розмірі 153,01грн. та на суму заборгованості 22638,95грн. за період з 06.01.2023р. по 30.06.2023р. в розмірі 5 458,16 грн., що разом становить 5611,17грн. Розрахунок долучено до матеріалів справи та перевірено судом.

На підставі ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних за період 01.07.2020р. по 30.06.2023р. в розмірі 1684,94грн.

Перевіривши надані розрахунки, суд зазначає, що позивач припустився арифметичної помилки при розрахунку 3% річних. В перерахунку, суд зазначає, що підставними є нарахування 3% річних в розмірі 1684,52грн. У стягненні решти 3% річних слід відмовити у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

Також, позивач, відповідно до ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу інфляційні втрати інфляційні втрати за період 01.07.2020р. по 30.06.2023р. в розмірі 8081,98грн.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши проведені розрахунки, у визначений позивачем період, судом встановлено, що позивач припустився арифметичної помилки при обрахунку інфляційних втрат, не врахувавши індексу дефляції яка мала місце у цей період, відтак, в перерахунку підставними є вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 7973,91грн. Тому, врешті позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат належить відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань та доказів в спростування наведених обставин суду не надано, будь-яких заперечень стороною відповідача не представлено.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини які є предметом доказування у справі судом визнаються встановленими та позовні вимоги до відповідача в частині стягнення 22638,95грн. основного боргу, 5611,17грн. пені, 1684,52грн. 3% річних та 7973,91грн. інфляційних втрат є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню. Врешті позовних вимог належить відмовити у зв`язку із їх необґрунтованістю.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.74,76,77,86,129,233,236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Альянс Груп» (79039, Львівська обл., місто Львів, вулиця Шевченка, будинок 111 А, офіс 131 ідентифікаційний код 32042675) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12Г; ідентифікаційний код 00032129) в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27 ідентифікаційний код 09322277) 22638,95грн. основного боргу, 5611,17грн. пені, 1684,52грн. 3% річних,7973,91грн. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 2676,53 грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Врешті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 30.11.2023р.

Суддя Іванчук С.В.