ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.11.2023м. СумиСправа № 920/1040/22

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши подання вих.№7/132501 від 28.11.2023 (вх.№ 4676 від 29.11.2023) державного виконавця Зарічного відділу Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі країни без вилучення закордоного паспорту у справі № 920/1040/22

за позовом: Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код 00032767)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Утесистем (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 77-Б/2, ідентифікаційний код 43585144)

про стягнення 128 776,00 грн штрафу та пені,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 07.03.2023 задоволено позов. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Утесистем (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 77-Б/2, ідентифікаційний код 43585144) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код 00032767) в дохід Державного бюджету України (отримувач ГУК у м. Києві, Солом`янський район, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA0026010, код класифікації доходів бюджету 21081100) штраф у розмірі 64 388,00 грн (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят вісім гривень) та пеню у розмірі 64 388,00 грн (шістдесят чотири тисячі триста вісімдесят вісім гривень). Також ухвалено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Утесистем (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 77-Б/2, ідентифікаційний код 43585144) на користь Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, ідентифікаційний код 00032767, банк отримувача Державна казначейська служба України, рахунок UA19) відшкодування витрат по сплаті судового збору в сумі 2 481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня).

04.04.2023 навиконання вказаного рішення видані накази.

28.11.2023 до Господарського суду Сумської області надійшло подання (вих.№7/132501 від 28.11.2023 (вх.№ 4676 від 29.11.2023) державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі країни без вилучення закордоного паспорту керівника боржника - Маландій Данііла Михайловича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до положень ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таким чином, стаття 337 ГПК України не містить поняття "керівник боржника".

У той же час, відповідно до пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно із статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

На виконання статті 2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 № 261/2008 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають невиконані зобов`язання, було видано спільного листа Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 № 25-32/463 та № 25-5347, в якому зазначено, що наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, у тому числі аліментних, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, до того ж питання такого обмеження вирішується судом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права.

Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України "Про виконавче провадження".

Правовий висновок щодо можливості тимчасового обмеження у праві виїзду керівника боржника - юридичної особи за межі України міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 910/8130/17.

При цьому, відповідно до висновків, викладених Верховним Судом України при проведенні аналізу судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" зазначено, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного встановлення усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Поряд з цим, згідно з правилами статті 337 ГПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку:

- коли ця особа є боржником;

- невиконання нею судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Такий захід забезпечення виконання судового рішення є виключним.

Статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез`явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов`язку сплатити кошти).

Клопотання в даній справі № 920/1040/22 державний виконавець Зарічного відділу Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить розглянути без його участі та обгрунтовує наступним.

На виконанні в Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 73235391, до складу якого входить виконавче провадження №71787312 з виконання наказу №920/1040/22, виданого Господарським судом Сумської області від 04.04.2023.

11.05.2023 державним виконавцем за виконавчим провадженням №71787312 та №71786846 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлені стягувачу до відома та боржнику до виконання.

11.05.2023 державним виконавцем керуючись статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржника.

Згідно відповіді МВС за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно з боржником майна не зареєстровано.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Маландій Данііл Михайлович, громадянство: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , є засновником (учасником) ТОВ «УТЕСИСТЕМ» , розмір частки засновника (учасника): 1000,00.

Будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не здійснено.

Кореспонденція, що була направлена за адресою: м.Суми, вул. Петропавлівська, 77Б/2, повертається з відміткою "за терміном зберігання".

Станом на 28.11.2023 на депозитний рахунок Відділу коштів для погашення заборгованості за вищезазначеними виконавчими провадженнями на надійшло.

Таким чином, з урахуванням того факту, що документи виконавчого провадження, що надсилались боржнику за місцезнаходженням цієї юридичної особи, були повернуті поштою з відміткою "за закінченням терміну зберігання", а на адресу керівника боржника не направлялись (згідно змісту подання державного виконавця та матеріалів подання, що надані суду), то хоча й має місце факт невиконання боржником зобов`язань, однак виконавцем не доведено й відсутні підстави вважати, що мало місце саме ухилення керівника боржника - ОСОБА_1 від їх виконання.

Судом перевірено за допомогою запиту до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань (Витяг від 29.11.2023 за кодом 48), що Маландій Данііл Михайлович станом на час розгляду судом подання державного виконавця, дійсно, є керівником боржника - ТОВ "УТЕСИСТЕМ".

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" визначає правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріпленим ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ст. 2 цього Закону суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Стаття 7 цього Закону кожному гарантує захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року та "Лавентс проти Латвії" від 7 листопада 2002 року).

Одночасно, суд зазначає, що свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. При цьому, на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб (ч.3).

У справі "Гочев проти Болгарії" від 26.11.2009, Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

Проте, суд вважає, що в даному конкретному випадку таке обмеження не відповідає всім вказаним критеріям, а тому подання державного виконавця не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 235, 255, 337 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити без задоволення подання вих.№7/132501 від 28.11.2023 (вх.№ 4676 від 29.11.2023) державного виконавця Зарічного відділу Державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі країни без вилучення закордоного паспорту керівника боржника у справі № 920/1040/22.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею - 29.11.2023.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів в порядку, встановленому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.А. Джепа