СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Харків Справа № 922/2728/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання Ламанової А.В.

та за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача (апелянта) Гевел І.А. (посвідчення № 189, Положення);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№ 2197Х)

на рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 (повний текст складено та підписано 18.09.2023), ухвалене у складі судді Жигалкіна І.П.

у справі № 922/2728/23

за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк»,

до Територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради,

про зобов`язання вчинити дії та звернення стягнення на предмет іпотеки

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укрсиббанк» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради про:

- зобов`язання Харківської міської ради здійснити дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2019 року по справі № 644/3546/17 визнана відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_1 та відповідно до положень ч. 3 статті 1277 ЦК України перейшла у власність територіальної громади міста Харкова;

- звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2019 року по справі № 644/3546/17 визнана відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_1 та відповідно до положень ч.3 статті 1277 ЦК України перейшла у власність територіальної громади міста Харкова, в рахунок погашення на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором №0 у розмірі 42146.43 дол.США (Сорок дві тисячі сто сорок шість доларів США 43 цнт.), з яких: 41527.69 дол.США заборгованість за кредитом, 618.74 дол.США заборгованість за процентами, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 позов задоволено повністю. Зобов`язано Харківську міську раду здійснити дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2019 року по справі № 644/3546/17 визнана відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_1 та відповідно до положень ч. 3 статті 1277 ЦК України перейшла у власність територіальної громади міста Харкова.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2019 року по справі № 644/3546/17 визнана відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_1 та відповідно до положень ч. 3 ст.1277 ЦК України перейшла у власність територіальної громади міста Харкова, в рахунок погашення на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором №0 у розмірі 42146.43 дол.США (Сорок дві тисячі сто сорок шість доларів США 43 цнт.), з яких: 41527.69 дол.США - заборгованість за кредитом, 618.74 дол.США - заборгованість за процентами, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Не погодившись з рішенням, ухваленим судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Харківська міська рада, яка просить:

- поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 у справі № 922/2728/23;

- скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 у справі №922/2728/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2023 у справі № 922/2728/23 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.10.2023 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи № 922/2728/23.

27.10.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/2728/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 задоволено клопотання Харківської міської ради про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою. Визнати причини пропуску строку для звернення з апеляційною скаргою поважними та поновлено пропущений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 року у справі №922/2728/23. Призначено справу до розгляду на 28.11.2023 о 11:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

27.11.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Укрсиббанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив:

- прийняти та долучити до матеріалів справи відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 у справі № 922/2728/23;

- залишити апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 у справі № 922/2728/23 без задоволення, а судове рішення без змін;

- розгляд справи проводити без участі представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк».

Присутня у судовому засіданні представник апелянта (відповідача) подану апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 у справі №922/2728/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету 02.1.12023, у відзиві на апеляційну скаргу просив розгляд справи проводити без участі представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк».

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом, 07.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит (грошові кошти) у сумі 46 000,00 доларів США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , а позичальник зобов`язалась щомісячно повертати кредит та сплачувати проценти у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь-якому випадку не пізніше 05 березня 2038 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1, 1.2. кредитного договору).

Відповідно до п. 1.3. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,90% річних.

Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору.

У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці.

За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної в п. 1.3.1. договору. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня не сплати або не повної сплати платежу встановленого у договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості.

В якості забезпечення виконання кредитних зобов`язань по кредитному договору, між банком та ОСОБА_1 07.03.2008 укладено договір іпотеки, нотаріально посвідчений за реєстром №88 07.03.2008 приватним нотаріусом Аверіною М.Е.

Відповідно до умов вказаного договору в іпотеку банку передана квартира загальною площею 32,2 кв.м., житловою площею 16,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.03.2011.

Позивач вказує, що направив до Четвертої Харківської державної нотаріальної контори претензію до спадкоємців від 16.06.2011 за №529/30-31.

Листами від 29.06.2011 та від 12.10.2018 Четверта Харківська державна нотаріальна контора повідомила, що після смерті ОСОБА_1 заведено спадкову справу №629/2011 та станом на 12.10.2018 спадкоємці померлої до нотаріальної контори не зверталися, свідоцтво про право на спадщину на майно спадкодавця не видавалось.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова із заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу квартири у власність громади.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.04.2019 у справі № 644/3546/17 заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересована особа Харківська міська рада Харківської області про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано спадщину померлої ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , відумерлою.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07.11.2019 у справі № 644/3546/17 апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2019 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересована особа Харківська міська рада Харківської області про визнання спадщини відумерлою залишено без задоволення. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь Харківської міської ради судовий збір за подання апеляційної скарги 1200 грн.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 644/3546/17 касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Постанову Харківського апеляційного суду від 07.11.2019 скасовано та залишено в силі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.04.2019.

Відповідно до інформаційної довідки 336126307 від 19.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що:

- квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 22230315, залишається зареєстрованою на праві власності за ОСОБА_1 ;

- за реєстраційним номером зареєстроване обтяження 6750194 заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, р.№88, 07.03.2008, Приватний нотаріус Аверіна М.Е., видавник: АКІБ «УкрСиббанк»,

- за реєстраційним номером зареєстроване обтяження 6751541 іпотека щодо вказаного майна на підставі договору іпотеки, договір іпотеки, 88, 07.03.2008, Приватний нотаріус ОСОБА_2 , видавник: АКІБ «УКРСИББАНК».

Інших власників вказаної квартири не зареєстровано.

Позивач вказує, що загальна заборгованість померлої ОСОБА_1 не погашена та станом на 15.06.2023 складає 42146, 43 дол.США (що за курсом НБУ 36,5686 грн за 1 дол.США еквівалентно 1541235,94 грн), з яких:

- 41527.69 дол.США - заборгованість за кредитом,

- 618.74 дол.США - заборгованість за процентами.

Водночас, оскільки Харківська міська рада зволікає з реєстрацією права власності на вказану квартиру, яка визнана відумерлою спадщиною, хоча до останньої перейшло як право власності на вказану квартиру, так і всі обов`язки за іпотечним договором, позивач не може задовольнити свої вимоги як кредитора.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 позов задоволено повністю. Зобов`язано Харківську міську раду здійснити дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2019 року по справі № 644/3546/17 визнана відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_1 та відповідно до положень ч. 3 статті 1277 ЦК України перейшла у власність територіальної громади міста Харкова.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10 квітня 2019 року по справі № 644/3546/17 визнана відумерлою спадщиною після смерті ОСОБА_1 та відповідно до положень ч. 3 ст.1277 ЦК України перейшла у власність територіальної громади міста Харкова, в рахунок погашення на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором №0 у розмірі 42146.43 дол.США (Сорок дві тисячі сто сорок шість доларів США 43 цнт.), з яких: 41527.69 дол.США - заборгованість за кредитом, 618.74 дол.США - заборгованість за процентами, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради набула право власності на майно, яке було предметом іпотеки, то на підставі статті 23 Закону України «Про іпотеку» територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради набула статус іпотекодавця та має всі права і несе всі обов`язки за іпотечним договором, у зв`язку з чим, позов є обґрунтований, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі для захисту майнових інтересів позивача, що є порушеними.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

У відповідності до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 2 статті 16 ЦК України визначені способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

За змістом положень вище зазначених норм права розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Суд забезпечує захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються, шляхом здійснення провадження у справах.

При цьому, суд має встановити наявність в особи суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких особа звернулася до суду, адже на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Крім того, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Для ефективного судового захисту цивільного права або інтересу важливим також є обраний зацікавленою особою спосіб захисту, який має відповідати природі такого права або охоронюваного законом інтересу, характеру незаконного посягання та бути ефективним.

Таким чином, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При зверненні до суду з даним позовом позивач просить зобов`язати Харківську міську раду здійснити дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру, яка на підставі рішення суду визнана відумерлою спадщиною.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, у постанові Верхового Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.01.2020, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15.

Так, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.04.2019 у справі № 644/3546/17 заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересована особа Харківська міська рада Харківської області про визнання спадщини відумерлою задоволено. Визнано спадщину померлої ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_2 , відумерлою.

Постановою Харківського апеляційного суду від 07.11.2019 у справі № 644/3546/17 апеляційну скаргу Харківської міської ради задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 10.04.2019 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», заінтересована особа Харківська міська рада Харківської області про визнання спадщини відумерлою залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 20.01.2021 у справі № 644/3546/17 касаційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк» задоволено. Постанову Харківського апеляційного суду від 07.11.2019 скасовано та залишено в силі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 10.04.2019.

За змістом ч. 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Разом з тим, набрання законної сили рішення про визнання спадщини відумерлою не є автоматичною підставою для прийняття відумерлої спадщини у комунальну власність та її державної реєстрації.

Колегія суддів звертає увагу, що нормами ЦК України закріплено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ч. 2 статті 328 ЦК України).

Згідно з ч. 1 статті 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ч. 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з п. 30 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Тобто, наявність рішення суду про визнання спадщини відумерлої є підставою для винесення на пленарне засідання питання щодо прийняття Харківською міською радою рішення про прийняття відумерлої спадщини у комунальну власність.

Водночас, питання щодо ініціювання прийняття відумерої спадщини у комунальну власність здійснюється саме міською радою та поки остання не прийме рішення про прийняття у комунальну власність вказаного нерухомого майна, а саме: відумерлої спадщини, не може бути здійснена її державна реєстрація.

У зв`язку з чим, заявлена позивачем вимога про зобов`язання Харківську міську раду здійснити дії щодо державної реєстрації права власності на квартиру не підлягає задоволенню, оскільки не стосується прав і охоронюваних законом інтересів позивача, та враховуючи зміст Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відбувається саме за волевиявленням власника.

Щодо вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до статті 589 ЦК України встановлено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 1 статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Іпотекою може бути забезпечено виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути у майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Позивач вказує, що загальна заборгованість померлої ОСОБА_1 не погашена та станом на 15.06.2023 складає 42146, 43 дол.США (що за курсом НБУ 36,5686 грн за 1 дол.США еквівалентно 1541235,94 грн), з яких:

- 41527.69 дол.США - заборгованість за кредитом,

- 618.74 дол.США - заборгованість за процентами.

Колегія суддів акцентує, що зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, тому умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 3 статті 1277 ЦК України заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця. У разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Територіальна громада, яка стала власником відумерлого майна, зобов`язана задовольнити вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статті 1231 цього Кодексу. Якщо власниками відумерлого майна стали декілька територіальних громад, вимоги кредиторів спадкодавця задовольняються територіальними громадами пропорційно до вартості відумерлого майна, набутого у власність кожною з них (ч. 4 статті 1277 ЦК України).

У разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (ч. 1, 2 статті 23 Закону України «Про іпотеку»).

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що Харківська міська рада на даний час не є власником майна відумерлої спадщини, оскільки рішення щодо прийняття у комунальну власність вказаного нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не прийнято.

Відповідно до інформаційної довідки 336126307 від 19.06.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що:

- квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 22230315, залишається зареєстрованою на праві власності за ОСОБА_1 ;

- за реєстраційним номером зареєстроване обтяження 6750194 заборона на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, р.№88, 07.03.2008, Приватний нотаріус Аверіна М.Е., видавник: АКІБ «УкрСиббанк»,

- за реєстраційним номером зареєстроване обтяження 6751541 іпотека щодо вказаного майна на підставі договору іпотеки, договір іпотеки, 88, 07.03.2008, Приватний нотаріус ОСОБА_2 , видавник: АКІБ «УКРСИББАНК».

Інших власників вказаної квартири не зареєстровано.

Суд апеляційної інстанції констатує, що вимоги кредиторів спадкодавця, що заявлені відповідно до статей 1231 ЦК України задовольняються після прийняття відумерлої спадщини у комунальну власність та здійснення реєстрації нерухомого майна.

Однак, матеріли справи не містять доказів належності на праві комунальної власності Харківській міській раді відумерлої спадщини.

За таких обставин, позивачем не було враховано тієї обставини, що відповідач ще не набув права комунальної власності на відумерлу спадщину у вигляді нерухомого майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_1 , що давало б йому право заявляти вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки до відповідача, а тому позовні вимоги банка в цій частині є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Враховуючи зазначене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до статті 277 ГПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що з огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, судові витрати понесені Харківською міською радою, у зв`язку зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються на Акціонерне товариство «Укрсиббанк».

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№ 2197Х) задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 07.09.2023 у справі № 922/2728/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 38703, 81 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.12.2023.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін