УХВАЛА

м. Київ

05.12.2023Справа № 910/15737/20

За позовом ОСОБА_1 (м. Київ)

до 1. Міністерства фінансів України (м. Київ)

2. Державної організації (установи, закладу) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" (м. Київ)

3. Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" (м. Київ)

4. Кабінету Міністрів України (м. Київ)

5. Національного банку України (м. Київ)

6. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (м. Київ)

7. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Приватбанк" Шевченка Андрія Миколайовича (м. Київ)

8. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни (м. Київ)

9. Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Дніпро" (м. Дніпро)

10. Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (м. Київ)

11. Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м. Київ)

12. Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни (м. Дніпро)

13. Державного реєстратора Комунального підприємства "Будинок Юстиції" Дніпропетровської обласної ради" Лукашової Ірини Семенівни (м. Дніпро)

14. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Іванюхи Олега Володимировича (м. Київ)

15. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгеніївни (м. Київ)

16. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Павленко Ірини Миколаївни (м. Київ)

17. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Орел Лариси Вікторівни (м. Київ)

18. Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (м. Київ)

про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу акцій в частині, визнання недійсними рішень, договору, свідоцтв, пунктів наказів, пунктів статуту, визнання акту недійсним, визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, визнання дійсним та відновлення дії свідоцтва, визначення розміру статутного капіталу, визначення розміру частки, витребування з володіння та зобов`язання вчинити дії,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/15737/20 за позовом ОСОБА_1 до: 1. Міністерства фінансів України, 2. Державної організації (установи, закладу) "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб", 3. Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк", 4. Кабінету Міністрів України, 5. Національного банку України, 6. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, 7. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Приватбанк" Шевченка Андрія Миколайовича, 8. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни, 9. Товариства з обмеженою відповідальністю "Солід Дніпро", 10. Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", 11. Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", 12. Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Юлії Олександрівни, 13. Державного реєстратора Комунального підприємства "Будинок Юстиції" Дніпропетровської обласної ради" Лукашової Ірини Семенівни, 14. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Іванюхи Олега Володимировича, 15. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгеніївни, 16. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Павленко Ірини Миколаївни, 17. Державного реєстратора Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Орел Лариси Вікторівни, 18. Публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України", про визнання недійсним з моменту укладення договору купівлі-продажу акцій в частині, визнання недійсними рішень, договору, свідоцтв, пунктів наказів, пунктів статуту, визнання акту недійсним, визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, визнання дійсним та відновлення дії свідоцтва, визначення розміру статутного капіталу, визначення розміру частки, витребування з володіння та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 (повний текст складено 04.12.2023) закрито провадження у справі №910/15737/20.

Судом встановлено, що у матеріалах справи міститься клопотання відповідача-11 від 23.11.2020 про визнання зловживання правом та залишення позову без розгляду, та доповнення від 05.09.2022 до клопотання АТ КБ "Приватбанк" від 23.11.2020 про визнання зловживанням правом та залишення позову без розгляду.

В обґрунтування клопотання про визнання зловживання правом АТ КБ "Приватбанк" посилається на подання позивачем чотирьох позовних заяв (№910/15734/20, №910/15739/20, №910/15738/20 та №910/15737/20), з метою маніпулювання автоматизованою системою розподілу справ, з недоліками, які були усунуті позивачем лише у справі №910/15737/20, а три інші позовні заяви були відкликані позивачем та повернуті йому відповідними ухвалами суду.

За доводами АТ КБ "Приватбанк" предметом усіх чотирьох перелічених вище позовних заяв є захист порушеного права позивача на акції відповідача-11. Водночас позивачем викладено прохальні частини позовних заяв таким чином, щоб у стороннього спостерігача склалося враження про подання різних позовних заяв з різними предметами спору.

У доповненні до клопотання про визнання зловживання правом АТ КБ "Приватбанк" також зазначає, що тексти позовних заяв №910/15734/20, №910/15739/20, №910/15738/20 та №910/15737/20 повністю збігаються на 80%, на підтвердження чого банк надав суду висновок експерта №3/20 від 21.12.2020 за результатами лінгвістичного дослідження.

Частиною 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Частиною 3 статті 43 ГПК України встановлено, що якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (частина 4 статті 43 ГПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Розглянувши клопотання АТ КБ "Приватбанк" від 23.11.2020 про визнання зловживанням правом та залишення позову без розгляду та дослідивши матеріали справи, суд не вбачає в даному випадку факту подання позивачем декількох позовів до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд звертає увагу на те, що у позовних заявах №910/15734/20, №910/15739/20, №910/15738/20 та №910/15737/20 заявлено різні вимоги, та визначено різний суб`єктний склад відповідачів.

Доводи про те, що тексти позовних заяв повністю збігаються на 80%, на підтвердження чого банк надав суду висновок експерта №3/20 від 21.12.2020, судом відхиляються як необґрунтовані і недоведені. Суд звертає увагу на те, що правовідносини позивача з відповідачами та вимоги до них дійсно виникли з корпоративних прав позивача на акції відповідача-11, при чому фактичні обставини втрати позивачем таких прав є одними і тими ж, незалежно від вимог до кожного з відповідачів.

Статтею 42 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Статтею 2 ГПК України унормовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Положеннями ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки судом встановлено відсутність факту зловживання позивачем процесуальними правами при поданні позовних заяв №910/15734/20, №910/15739/20, №910/15738/20 та №910/15737/20, у задоволенні поданого відповідачем-11 клопотання від 23.11.2020 з доповненнями від 05.09.2022 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 43, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" від 23.11.2020 (з доповненнями від 05.09.2022) про визнання зловживання процесуальними правами та залишення позову без розгляду.

Ухвала набрала законної сили 05.12.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду відповідно до ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко