ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Від "30" листопада 2023 р. м. Житомир Справа № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20)

За заявою: Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль"

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТОМ"

про витребування майна, визнання права власності, скасування державної реєстрації та припинення права власності в межах справи №4/5007/33-Б/11 про визнання банкрутом ВАТ "Укрхміль"

Суддя Гнисюк С.Д.

Представники:

- від заявника: Коротка А.В. (приймає участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, ліквідатор);

- Андрушко І.П. представник ТОВ "Статус Дрім", посвідчення адвоката України; Кошліченко В.С. - представник ТОВ "Житом", посвідчення адвоката України №715 від 26.12.2008, Зименко Л.О. прокурор службове посвідченн №071191 від 01.03.2023.

В провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №4/5007/33-Б/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль".

В межах даної справи розглядається заява ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" №02-12/2 від 24.12.2020 про витребування майна та визнання права власності.

17.08.2023 до Господарського суду Житомирської області електронною поштою через загальний відділ від ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" Короткої А.В. надійшло клопотання №185 від 17.08.2023 про застосування заходів процесуального примусу, яке ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.08.2023 було прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 08.11.2023 призначено підготовче засідання з розгляду заяви ліквідатора Відкритого акціонерного товариства "Український концерн хмелярства "Укрхміль" №02-12/2 від 24.12.2020 на 30.11.2023 для розгляду, зокрема, клопотання ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" Короткої А.В. №185 від 17.08.2023 про застосування заходів процесуального примусу; постановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Житом", до дати судового засідання, надати суду відзив на клопотання ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" Короткої А.В. №185 від 17.08.2023 про застосування заходів процесуального примусу; копію відзиву надіслати на адресу ліквідатора; докази надіслання надати суду.

27.11.2023 електронною поштою та системою "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житом" надійшов відзив №2/ГСЖО/11-23 від 27.11.2023 на клопотання ліквідатора № 185 від 17.08.2023 з додатками.

В засіданні суду 30.11.2023 розглядалось клопотання ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" Короткої А.В. №185 від 17.08.2023 про застосування заходів процесуального примусу.

Ліквідатор в засіданні суду 30.11.2023 клопотання підтримала та надала усні пояснення в його обгрунтування. Зазначила, що відзив від ТОВ "Житом" отримала.

Представник ТОВ "Житом" підтримав позицію висловлену у відзиві.

Представник ТОВ "Статус Дрім" клопотання підтримав, прокурор поклалась на розсуд суду при вирішенні даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи та клопотання, заслухавши представників учасників у справі, суд встановив наступне.

За змістом ч.1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України, однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п.3 ч.2, ч. 3 ст.43 ГПК України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Водночас, у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів.

Відповідно до ст. 131 ГПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходами процесуального примусу згідно ст.132 ГПК України, є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф.

Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Відповідно до ч.1 ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу (п.1); зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству (п.2); неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин (п.3); невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк (п.4); порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу (п.5).

У своєму клопотанні, ліквідатор посилається на те, що з метою визначення складу учасників саме у справі № 906/1518/20 за позовом ВАТ «Український концерн хмелярства «Укрхміль» до ТОВ «ЖИТОМ» про витребування майна, яка розглядається в позовному провадженні, відповідачем було заявлено клопотання визначити коло осіб та їх процесуальний статус, що є сторонами та учасниками провадження у справі №4/5007/33-Б/11 (906/1518/20). Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 16 травня 2023 року по справі № 4/5007/33-Б (906/1518/20), в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТОМ» № 3/05 від 05.05.2023 про визначення кола учасників провадження у справі відмовлено. Відповідач ТОВ «ЖИТОМ», не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023 у справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20) скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції. Посилається на ст. 255 ГПК України і зазначає, що оскарженню у справах позовного провадження, що розглядається у межах справи про банкрутство, підлягають лише ті ухвали суду першої інстанції, можливість оскарження яких прямо визначена ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Враховуючи наведені обставини, апеляційний господарський суд в ухвалі від 26 липня 2023 р. дійшов висновку, що ухвала про відмову у визначенні кола учасників провадження у справі відсутня у переліку ухвал, визначених ч. 1 ст. 255 ГПК України, тому ухвала Господарського суду Житомирської області (про відмову у визначенні кола учасників провадження у справі) від 16.05.2023 у справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20) не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду. Колегія суддів зауважила, що апеляційне провадження у цій справі було відкрито помилково. Окрім того, ліквідатор в своєму клопотанні звертає увагу на те, що апеляційна скарга ТОВ «ЖИТОМ» подана представником - адвокатом Кошліченком Володимиром Сергійовичем (посвідчення № 715 видане 26.12.2006 КДКА в Запорізькій області), що свідчить про обізнаність особи, що сформувала та подала апеляційну скаргу, чинному законодавству України. У діях кваліфікованого представника з надання правничої допомоги, а також наймача ТОВ «ЖИТОМ» прослідковується умисне зловживання процесуальними правами, вчинення дій з метою перешкоджання судочинству, а саме затягуванню розгляду справи №4/5007/33- Б/11 (906/1518/20) поза розумні строки її розгляду шляхом подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню. Посилається на статтю 43 ГПК України, якою передбачена неприпустимість зловживання процесуальними правами; учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. (ч.1 ст 43 ГПКУ). Так п.1 ч. 2 ст 43 ГПК України зазначено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; ч.4 вищезазначеної статті передбачає обов`язковість застосування судом заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно ст. 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства; заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали. Стаття 132 ГПК України визначає, що заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству або у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

На підставі викладеного, просить суд:

1. Визнати дії ТОВ «ЖИТОМ» (вул. Коростишівська, 47, м. Житомир, 69104, ) та його представника - адвоката Кошліченка Володимира Сергійовича (адреса: вул. Європейська, 17, кв. 21, м. Запоріжжя, 69104, , посвідчення адвоката посвідчення № 715 видане 26.12.2006 КДКА в Запорізькій області), а саме: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню зловживанням процесуальними правами з метою перешкоджання судочинству.

2. Застосувати до ТОВ «ЖИТОМ» та його представника - адвоката Кошліченка Володимира Сергійовича заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу.

Адвокат ТОВ "Житом" в своєму відзиві № 2/ГСЖО/11-23 від 27.11.2023 зазначає про те, що не погоджується з доводами викладеними у зазначеному клопотання щодо зловживання процесуальними правами та вважає безпідставним вимоги позивача щодо визнання дій ТОВ «ЖИТОМ» та його представника, які полягають у поданні апеляційної скарги - зловживанням процесуальними правами та застосуванні заходів процесуального примусу та просить відмовити у їх задоволенні з наступних підстав.

Норми ст. 234 ГПК України передбачають вимоги до ухвал суду, що викладаються окремим документом. Зокрема, підпунктом б) п. 4 ч. 1 ст. 234 ГПК України, визначено, що суд має вказати строк та порядок набрання ухвалою суду законної сили та порядок її оскарження.

Норми ст. ст. 232, 233 та 240 ГПК України передбачають, що судом можуть прийматися ухвали, оформлені окремим документом (надалі письмова ухвала) та ухвали, занесені до протоколу судового засідання (надалі протокольна ухвала).

За змістом ч. 4 та 5 статті 233 ГПК України письмові ухвали постановляють в нарадчій кімнаті, а протокольні ухвали - не виходячи до неї.

За змістом ч.2 ст. 254 та ст. 255 ГПК України в нарадчій кімнаті постановляються письмові ухвали, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду ( оскаржувані письмові ухвали).

З практики застосування ч.1 ст.106 старого ГПК слід дійти висновку, що законодавцю ніколи не вдасться навести вичерпний перелік оскаржуваних ухвал суду (див. Рішення КСУ № 12-рп/2010 від 28.04.2010 (справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) та Рішення КСУ №11-рп/2012від 25.04.2012 (справа щодо оскарження ухвал суду про відмову у задоволенні заяви про зміни способу та порядку виконання судового рішення). Йдеться про так звані «дзеркальні» ухвали. Отже, аналіз норм ГПК свідчить про те, що в нарадчій кімнаті постановляють письмові ухвали, які за своїми правовими наслідками впливають (можуть вплинути) на остаточне судове рішення у справі. Такі ухвали можуть бути оскаржені окремо від рішення суду попри їх відсутність у переліку оскаржуваних ухвал згідно ст. 255 Кодексу. Ухвала Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023 року по справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20), щодо якої було подано апеляційну скаргу, була постановлена у письмовій формі у нарадчій кімнаті. Зі змісту вказаної ухвали чітко вбачається, що ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню. Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 ГПК України ( надалі- Кодекс).Отже, саме судом першої інстанції було визначено, що вказана ухвала підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Дотримуючись вимог ГПК України та зважаючи на те, що судом першої інстанції було чітко визначено, що ухвала від 16.05.2023 підлягає апеляційному оскарженню, ТОВ «ЖИТОМ», як відповідачем по справі, було заявлено вимогу адвокату підготувати та подати апеляційну скаргу на вказану ухвалу від імені Клієнта.

Зважаючи на те, що норми ГПК не містять прямої заборони подавати апеляційні скарги на ухвали суду та зі змісту самої ухвали суду від 16.05.2023 вбачалося, що вона підлягає апеляційному оскарженню, то адвокатом Кошліченко В.С. на виконання умов договору про надання правничої допомоги та зважаючи на вказівки клієнта було підготовлено та подано апеляційну скаргу.

Додатковим підтвердженням того, що в діях відповідача та захисника відсутні будь -які зловживання процесуальними правами є той факт, що згідно ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 року матеріали справи № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20) були витребувані у Господарського суду Житомирської області, що підтверджується і ухвалою Господарського суду Житомирської області в даній справі від 13.06.2023.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЖИТОМ» на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023 у справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20).

Зі змісту вказаної ухвали суду апеляційної інстанції вбачається, що апеляційна скарга ТОВ «ЖИТОМ» відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено. Отже, постановляючи ухвалу про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЖИТОМ» на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023 у справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20), суд апеляційної інстанції погодився з тим, що ТОВ «ЖИТОМ» та його представником не порушено вимог щодо дотримання процедури апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції. При цьому представник у своєму відзиву звертає увагу суду, що норми ст. 261 ГПК України передбачають, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкриті апеляційного провадження у справі у разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Все вищевказане, свідчить про те, що відповідач та його представник діяли у відповідності до змісту оскаржуваної ухвали та ухвал суду апеляційної інстанції в частині надання права на апеляційне оскарження.

Отже, на підставі викладеного представник відповідача вважає, що відсутні будь-які правові підстави для вжиття щодо відповідача та його представника заходів примусу у вигляді штрафу, оскільки жодні випадки порушень визначені ст. 135 ГПК України, під час розгляду справи у суді першої інстанції не допускалися та просить суд відмовити у задоволені клопотання ліквідатора відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства «Укрхміль» Короткої А.В. № 185 від 17.08.2023 про застосування заходів процесуального примусу.

Суд зазначає, що право на апеляційне оскарження учасниками процесу судових рішень закріплено нормами Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи в ухвалі Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023 по справі № 4/5007/33-Б/11 (906/1518/20) суд зазначив, що ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає оскарженню. Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житом" скористалось своїм правом на оскарження ухвали Господарського суду Житомирської області від 16.05.2023.

Отже, умов, встановлених приписами частини першої статті 135 Господарського процесуального кодексу України, судом в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Житом" та його представника не встановлено, а підстави, на які посилається заявник, для застосування заходів процесуального примусу, не є достатніми.

Розглянувши матеріали заяви, судом не було встановлено в діях Товариства з обмеженою відповідальністю "Житом" та його представника фактів зловживання процесуальними правами, у зв`язку з чим на даний момент відсутні підстави для застосування до них заходів процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу

Крім того, постановлення ухвали про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу є правом суду, а не його обов`язком.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку в задоволенні клопотання ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" Короткої Алли Володимирівни №185 від 17.08.2023 про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Керуючись статтями 131, 132, 135, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області,-

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ліквідатора Відкритого акціонерного товариства Український концерн хмелярства "Укрхміль" Короткої Алли Володимирівни №185 від 17.08.2023 про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Дата складання повного тексту ухвали: 05.12.2023.

Суддя Гнисюк С.Д.