РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.12.2023Справа № 910/14597/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши матеріали справи у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ Страхування»

до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва»

про стягнення 102 109, 12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до відповідача про стягнення 102 109, 12 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

23.10.2023 від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

30.10.2023 від Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ Страхування» надійшла відповідь на відзив.

08.11.2023 від Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ- СТРАХУВАННЯ» (надалі - Позивач), ОСОБА_1 (далі - Страхувальник) та АТ «Креді Агріколь Банк» (далі - Вигодонабувач) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС №014312 (далі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України та пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом «Suzuki Vitara», д/н НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач, 25.02.2021 в результаті падіння льоду з даху будинку за адресою: м. Київ, вул. Хорива,15/8, було пошкоджено транспортний засіб «Suzuki Vitara», д/н НОМЕР_1 (далі - Подія).

Факт настання даної Події зафіксовано Подільським УП ГУНП у м. Києві та підтверджується Довідкою від 04.03.2021 за матеріалами ЄО - 7060 від 25.02.2021.

Подільським УП ГУНП у м. Києві, у ході перевірки встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 15/8, лід з даху впав на автомобіль «Suzuki Vitara», д/н НОМЕР_1 та пошкодив його.

09.03.2021 до Позивача звернулась ОСОБА_1 з Заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9/1/0993-21 від 09.03.2021 в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу «Suzuki Vitara», д/н НОМЕР_1 , в результаті падіння на нього льоду з даху будинку, що є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

19.04.2021 Позивач на підставі заяви Страхувальника вх. № 15/04/9/1/0993-21 від 09.03.2021, відповідно до інформації вказаної у листі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» вих. №12829/2/1408-БТ від 05.03.2021, відповідно до умов Договору страхування, на підставі Страхового акту № 8754 від 17.03.2021 відповідно до Рахунку № ГДрС-0003054 від 09.03.2021, здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 97 286,25 грн. У ході проведення відновлювальних робіт було виявлено приховані дефекти, про що свідчить службова записка від 20.03.2021.

08.04.2021 Позивач на підставі заяви Страхувальника вх. № 15/04/9/1/1385-21 від 05.04.2021 попередньо вказаної інформації у листі АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», відповідно до умов Договору страхування, на підставі Страхового акту № 8984 від 06.04.2021 відповідно до Рахунку № ГДрС-0004323 від 30.03.2021, здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 4 822,84 грн.

07.07.2021 Позивач звернувся із запитом до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації з проханням надати інформацію хто являвся управителем будівлі за адресою м. Київ, вул. Хорива, 15/8, станом на 25.02.2021. У свою чергу Подільська районна у місті Києві державна адміністрація у листі вих. № 106-4169 від 11.06.2021 повідомила, що будівля за адресою м. Київ, вул. вул. Хорива, 15/8, станом на 25.02.2021 перебуває на обслуговуванні - Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києві.

Окрім того, Подільська районна у місті Києві державна адміністрація повідомила, що у газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 №99 (4695) було опубліковано Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, як договір приєднання відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України.

24.06.2021 Позивач звернувся до Відповідача з Вимогою щодо відшкодування шкоди (вих. № 15/04/8/2/1440-21) від 24.06.2021.

Листом (вих. № 10963-2345 від 07.07.2021) КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» підтвердило настання Події та повідомлено ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» про відмову, посилаючись на те, що шкода внаслідок падіння буруль з покрівлі будинку 15/8 на вул. Хорива, завдана не з вини Комунального підприємства.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, залежно від умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, будь-який наземний транспортний засіб, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", підприємства, установи та організації у сфері благоустрою населених пунктів мають право відшкодовувати збитки та іншу шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства з питань благоустрою та охорони навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, установлених законодавством України.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Згідно з п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, та п. 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року, управитель зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду та несе відповідальність за експлуатацію майна, яке перебуває у нього на балансі, згідно з законом.

Відповідно до п. 4.4 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд виконавець зобов`язаний: забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно законодавством, відшкодовувати збитки завданні майну та (або) приміщенню, шкоду заподіяну життю чи здоров`ю внаслідок надання послуг неналежної якості.

Відповідно до вимог статті 24 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов`язаний забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном, забезпечувати умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Окрім того, за приписами частин 1, 2 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2).

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

При цьому, юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння шкоди. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення є зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому за положеннями частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, у відповідності до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно ст. 355 ГК України об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

За змістом ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Закон України "Про страхування", за змістом статті 27 якого до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вказана норма закону кореспондується з приписами ст. 993 ЦК України.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Отже, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування, до нового кредитора, в порядку приписів ст. 514 ЦК України, переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди.

Як встановлено судом, 25.02.2021 в результаті падіння льоду з даху будинку за адресою: м. Київ, вул. Хорива,15/8, було пошкоджено транспортний засіб «Suzuki Vitara», д/н НОМЕР_1 (далі - Подія).

Факт настання даної Події зафіксовано Подільським УП ГУНП у м. Києві та підтверджується Довідкою від 04.03.2021 за матеріалами ЄО - 7060 від 25.02.2021.

Подільським УП ГУНП у м. Києві, у ході перевірки встановлено, що за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 15/8, лід з даху впав на автомобіль «Suzuki Vitara», д/н НОМЕР_1 та пошкодив його.

Відповідно до п.7 п. 1 ст. 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкової території, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. N 76, передбачено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

З урахуванням вищевикладеного, на Відповідача , як балансоутримувача будинку, покладений обов`язок із утримання будинку за адресою м. Київ, вул. Хорива,15/8. Тобто відповідач є зобов`язаною особою за відшкодування шкоди завданої майну чи здоров`ю особі внаслідок бездіяльності чи неналежного виконання своїх обов`язків з забезпечення ремонту та утримання вказаного будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, в підтвердження обставин заподіяння шкоди транспортному засобу «Suzuki Vitara», д/н НОМЕР_1 внаслідок падіння криги з будинку за адресою м. Київ, вул. Хорива,15/8, позивачем надано довідку від 04.03.2021 Подільського УП ГУНП у м. Києві.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого автомобіля, у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва».

Викладені у відзиві на позов аргументи не можуть бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки не спростовують доводів позивача та суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт спричинення збитків страхувальнику позивача падіння криги з будівлі, розмір майнової шкоди визначено відповідно до вимог, а відповідачем дані обставини не спростовано.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б доводили відсутність його вини у заподіянні шкоди застрахованому автомобілю..

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, які відповідно підлягають задоволенню.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПОДІЛЬСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА» (Україна, 04071, місто Київ, ВУЛИЦЯ ХОРИВА, будинок 36; ідентифікаційний код 39609111) на користь ТОВАРИСТВА З ДОДАТКОВОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВІДІ - СТРАХУВАННЯ» (Україна, 08131, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Софіївська Борщагівка, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА КІЛЬЦЕВА, будинок 56; ідентифікаційний код 35429675) відшкодування у розмірі - 102 109 (сто дві тисячі сто дев`ять) грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва