номер провадження справи 16/21/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 Справа № 908/2252/22(905/429/22)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи № 908/2252/22(905/429/22)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, )

до відповідача Акціонерного товариства Українська залізниця, м .Київ (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця (вул.Привокзальна, буд. 22, м.Лиман, Донецька область, 84404, )

про стягнення штрафів за несвоєчасну доставку вантажів в розмірі 276 477,06 грн

в межах справи № 908/2252/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, ), скорочене найменування ПрАТ «МК «Азовсталь»

Розпорядник майна арбітражний керуючий Бугулян Олена Анатоліївна (адреса для листування: 04205, м.Київ, вул.Левка Лук`яненка, 29Б, оф.113)

УСТАНОВИВ:

22.02.2022 до Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення штрафу в розмірі 276 477,06 грн.

Ухвалою від 11.05.2022 у справі № 905/429/22 Господарський суд Донецької області прийняв до розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь до Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення 274 477,06 грн, відкрив провадження у справі, яке ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 19.01.2023 у справі № 905/429/22 Господарський суд Донецької області матеріали цієї справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 276477,06 грн штрафу передав до Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа №908/2252/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Так, ухвалою від 21.12.2022 у справі № 908/2252/22 Господарський суд Запорізької області відкрив провадження у справі про банкрутство боржника Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (), ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Бугулян Олену Анатоліївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1956 від 19.10.2020).

Офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ «МК «Азовсталь» суд здійснив 21.12.2022 (номер публікації 69765).

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства унормований порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, та встановлено (в редакції цього Кодексу до 15.04.2023), що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника (ч.2). Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч.3).

Справа № 905/429/22 до Господарського суду Запорізької області надійшла 03.04.2023.

За результатами автоматизованого розподілу, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.04.2023 розгляд справи № 905/429/22 визначено судді Ніколаєнку Р.А., в провадженні якого перебуває справа № 908/2252/22 про банкрутство ПрАТ «МК «Азовсталь».

З огляду на викладені вище обставини та правові норми, ухвалою від 10.04.2023 Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Р.А. справу № 905/429/22 за позовом ПрАТ «МК «Азовсталь» до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення 246 477,06 грн прийняв до розгляду в межах справи № 908/2252/22 про банкрутство ПрАТ «МК «Азовсталь», ухваливши розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 5 ст.240 ГПК України унормовано, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Наразі в Україні триває воєнний стан, який введений згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався.

Діяльність судів України в період воєнного стану регламентується, зокрема, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 12-2 якого встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України (ч.1). Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ч.2).

Згідно зі ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1). Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2). У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів (ч.3).

Господарський суд Запорізької області не зупиняв та здійснює судочинство в умовах воєнного стану, враховуючи роз`яснення Верховного Суду про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, оприлюднені 04.03.2022.

Суд здійснив розгляд даної справи за межами, але у об`єктивно можливі строки, які через військову збройну агресію проти України стали залежними від умов та обставин воєнного стану, зважаючи на оголошення воєнних тривог через загрози ракетних обстрілів, періодичне значне підвищення рівню небезпекової ситуації у м.Запоріжжі, необхідністю у зв`язку з цим убезпечення як відвідувачів так і працівників суду. Наряду з цим на цей час існує надмірне навантаження судді у справах.

Розгляд даної справи був здійснений судом без жодних зволікань, наскільки це було можливим за вказаних умов.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ «Азовсталь» (далі, також Позивач) послалося на здійснення АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» (далі, також Відповідач, Залізниця) доставки вантажів на адресу Позивача з простроченням передбачених законом термінів доставки, на підтвердження чого надало 98 залізничних накладних.

Залізниця надала відзив, за змістом безпосередньо якого навела своє власне бачення/заперечення по дев`яти залізничних накладних. Також надала розрахунок заявленої суми штрафу відповідно до АРМ ПТД; розрахунок суми штрафів з урахуванням актів, згідно з яким різниця між сумою штрафів, задоволеною АРМ ПТД, та сумою штрафів з урахуванням актів, складає 89804,92 грн внаслідок збільшення терміну доставки згідно з актами; складені Залізницею акти загальної форми, накази на переадресування, повідомлення на ремонт або технічне обслуговування вагонів, відомості про виконані ремонти, повідомлення про приймання вантажних вагонів, т.інш.

У відзиві Відповідач просить відмовити в задоволення позовних вимог ПрАТ «МК «Азовсталь» та одночасно зменшити суму штрафних санкцій на оскаржувану суму або на розсуд суду.

Позивач, у свою чергу, надав відповідь на відзив, у якій, підкріплюючі свої доводи висновками Верховного Суду (постанови Верховного Суду від 02.12.2019 у справі № 910/3745/19, від 12.03.2020 у справі № 905/912/19), наполягає на задоволенні позову, зазначаючи, що Відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що відправником або одержувачем вантажу було допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу, чи що була відсутня вина Залізниці у затримках. Також Позивач заперечив й проти заявлення Відповідача про зменшення штрафних санкцій, пояснивши, що Відповідач не довів, що допущення порушень з його боку зумовлено винятковими обставинами, звернув увагу, що економічна ситуація в країні, наслідки карантину та воєнного стану, на що спирається Відповідач, в рівній мірі впливають на фінансове становище обох сторін.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, у яких фактично повторив та підкріпив аргументи відзиву щодо спору, а також навів більш детальні аргументи в розрізі заявлення про зменшення розміру штрафних санкцій.

Вивченням матеріалів справи та наданням оцінки спірним правовідносинам сторін, зважаючи на правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

Спірні правовідносини підпадають під правове регулювання норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Статуту залізниць України, Закону України «Про залізничний транспорт», відповідних нормативних Правил, зокрема - Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

Відповідно до ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ч.2 ст.307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Відповідно до п.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію.

У п.6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

У п.1.2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, підкріплено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача; накладна є одночасно договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Таким чином, залізничні накладні є свідченням укладення між вантажовідправником і перевізником договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача.

У вересні - жовтні 2021 року Залізниця перевізник на адресу ПрАТ «МК «Азовсталь» - вантажоодержувача здійснювала перевезення вагонів з вантажем, а також порожніх вагонів за такими залізничними накладними: № 50862119, № 50862101, № 51112209, № 51112217, № 51112191, № 51183150, № 51183127, № 51183069, № 51215655, № 51315539, № 51315554, № 50857796, № 51315513, № 51315521, № 51088581, № 50889369, № 50967074, № 50967082, № 50967090, № 51087583, № 51087617, № 51082295, № 51087567, № 51082261, № 51283281, № 51283273, № 51283265, № 51296655, № 51296663, № 51272458, № 51344299, № 51169753, № 51344281, № 51272425, № 51273589, № 51169761, № 51319721, № 51319747, № 51319739, № 51018562, № 51176873, № 51176915, № 51299956, № 46763843, № 47064449, № 47349394, № 47312046, № 47524210, № 47518808, № 47627864, № 47592712, № 42017160, № 42017178, № 41769647, № 42126623, № 41968470, № 42385161, № 42800680, № 42950139, № 42880757, № 42392951, № 40094930, № 40357931, № 41856444, № 42453670, № 41972860, № 42234310, № 43725704, № 43726116, № 43726207, № 43725886, № 43725795, № 43764448, № 43764117, № 43764265, №43764356, № 43742717, № 43742683, № 43803071, № 43777986, № 43804517, № 43783257, № 43845957, № 43845544, № 43845627, № 43845841, № 43845494, № 43828011, № 43902840, № 43827948, № 43941566, № 43902766, № 43983329, № 43978535, № 43972173, № 43965797, № 43965821, № 43965755.

Залізничні накладні є належно оформленими, в тому числі містять відомості про вантаж, тип відправки, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття та видачі вантажу, суми провізної плати тощо.

Згідно з ч.1 ст.919 ЦК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Статтею 313 ГК України унормовано, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч.1). Перевізник звільняється від відповідальності за прострочення в доставці вантажу, якщо прострочення сталося не з його вини (ч.2). Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону (ч.3). Сплата штрафу за доставку вантажу з простроченням не звільняє перевізника від відповідальності за втрату, нестачу або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок прострочення (ч.4).

У відповідності до ч.1 ст.23 Закону України «Про залізничний транспорт» у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Згідно з п.41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

У п. 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу встановлено, що залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням у такі терміни: у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні та неповні 200 км, дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні та неповні 150 км.

Відповідно до 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Згідно з п. 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

У п. 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу, у разі переадресування вантажів.

За положеннями п. 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, визначено, що датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Пунктом 116 Статуту залізниць України встановлено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відтак, нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш, ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Відомостями перелічених вище залізничних накладних (відмітки у графах 51 «Календарний штемпель прибуття вантажу», 52 «Календарний штемпель видачі вантажу», 56 «Календарний штемпель станції відправлення», а також підписами (ЕЦП) одержувача у графі 53 «Підтвердження одержання вантажу») підтверджується, що вантаж за цими накладними доставлено одержувачу Позивачу із порушенням термінів доставки, встановлених п. 41 Статуту залізниць України та положеннями п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу, розрахунковий наднормативний термін доставки складає від 2 до 13 діб, і цей сам по собі факт не заперечує Позивач.

Такі обставини згідно із п. 116 Статуту залізниць України є підставою для застосування до Відповідача, як перевізника, відповідальності у вигляді штрафу.

Позивач нарахував та заявив до стягнення штраф за несвоєчасну доставку вантажу, загальний розмір якого склав 276477,06 грн.

Відповідач надав розрахунок заявленої суми штрафу відповідно до АРМ ПТД і згідно з цим розрахунком загальний розмір штрафних санкцій складає таку ж саму суму (276477,06 грн).

Наряду із зазначеним розрахунком Відповідач надав розрахунок суми штрафів з урахуванням актів (контррозрахунок), у якому йдеться посилання на акти Залізниці, деякі з яких Відповідач надав разом з відзивом.

Зазначається, що згідно з п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Перелік причин затримки, визначених у пункті 2.9 Правил, не є вичерпним.

Згідно з п. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 3 Правил складання актів акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками; пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань; відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами); самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними; затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Згідно з пунктом 4 Правил складання актів комерційні акти складаються на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу; при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього. У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона; на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом. У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Отже, на Залізницю покладено обов`язок у разі настання обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, скласти комерційні акти чи акти загальної форми, в залежності від обставин, та внести про даний факт відповідні відомості до накладної, незалежно від стану перевізного процесу.

За вимогами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2).

За правилами ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заперечуючи позовні вимоги по низці залізничних накладних (згідно відзиву та контррозрахунку), Відповідач вказав про виникнення підстав для подовження термінів доставки внаслідок обставин, які зафіксовані у відповідних актах, що тягне усунення підстав для застосування штрафу чи його зменшення через зменшення наднормативного терміну (діб, доби) доставки вантажу.

Не заперечується, що серед залізничних накладних, покладених у підставу позову, наявні такі, у яких графа 49 «Відмітки залізниці» містить відмітку про збільшення терміну доставки вантажу з посиланням на акти Залізниці.

Водночас, наявність таких відміток у залізничних накладних не є автоматичним свідченням про наявність/відсутність обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності Залізниці, не є безумовною підставою для звільнення Залізниці від відповідальності за затримку вантажу, а також не звільняє Відповідача від обов`язку довести ті обставини, на які він посилається в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Тобто Відповідач має довести належними та допустимими доказами обставини наявності підстав для збільшення терміну доставки вантажу у розумінні пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу.

Суд дослідив акти, які Відповідач надав у справу, та встановив такі обставини.

Відносно залізничної накладної № 46763843 надані два акти загальної форми (ГУ-23), за змістом яких обставинами, які викликали складання актів, є комерційна несправність, а саме «наявність ознак незбереження навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу», «інші несправності, пов`язані з умовами перевезення».

Відносно залізничної накладної № 43777986 наданий акт загальної форми (ГУ-23) про «наявність ознак незбереження навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу» та акт загальної форми по даним Книги ф.ГУ-78, за змістом якого проведена перевірка маси вантажу у вагоні і фактична маса вантажу нетто є меншою на 380 кг, ніж у перевізних документів, вагон слідує за призначенням.

Стосовно залізничної накладної № 47627864 наданий акт загальної форми (ГУ-23), у якому обставиною, що викликали складання акту зазначено: вагони відчеплені на ваги. При цьому підтверджувальних документів про причини відчеплення, наслідки зважування не надані.

Відносно залізничної накладної № 43777986 представлений акт загальної форми (ГУ-23), відповідно до якого була проведена перевірка вантажу у вагоні, фактична маса вантажу нетто є меншою на 380 кг, ніж у перевізних документах, вагон слідує за призначенням.

Також представлений акт загальної форми, складений відносно 40 вагонів, серед яких вагон № 62200530, який відповідає накладній № 42392951 (інші не охоплюються спірними накладними). В цьому акті вказано: тимчасова перерва в перевезенні, яка трапилась не з вини залізниці, початок затримки з 21.10.2021.

Слід визнати, що зміст згаданих актів не свідчить про те, що затримка вантажу відбувалася за обставин, що не залежать від Залізниці або такі обставини є підставою для звільнення перевізника від відповідальності.

Безумовне збільшення терміну доставки вантажу у зв`язку з технічною несправністю вагону, перевіркою залізницею маси вантажу у вагоні, відчеплення вагонів на ваги пунктом 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу не передбачено.

Рівно так зміст актів згаданих вище актів не свідчить, що відправником або одержувачем допущено порушення, яке призвело до затримки доставки вантажу.

Те ж саме стосується й наданих Відповідачем відомостей про виконані ремонтні роботи, повідомлень про ремонт або технічне обслуговування щодо вагонів № 68730746 та № 60407053.

Щодо наданих Відповідачем наказів на переадресування та доводів щодо переадресувань у відзиві зазначається, що при здійсненні розрахунку Позивач врахував положення щодо збільшення терміну доставки вантажу на одну добу у разі наявності переадресування, як то визначено п.2.4 Правил обчислення термінів доставки вантажу.

Інакших висновків суд дійшов відносно перевезення за залізничної накладною № 41769647.

Так, в рамках цього перевезення Залізницею складено акт загальної форми (ГУ-23), згідно з яким підставою його складання послугувала комерційна несправність «наявність ознак незбереженості навалочного вантажу при перевезенні у вагонах відкритого типу», та акт загальної форми по даним Книги ф. ГУ-78, відповідно до якого маса вантажу нетто за ПД 16950 кг, а фактична маса вантажу нетто 17600 кг, що більше нетто документу на 650 кг.

З такого суд доходить висновку, що затримка сталася через перевірку вантажу у вагоні, за результатами якої встановлено завищене зазначення маси нетто у перевізному документі, що є порушенням з боку вантажовідправника, яким завантажувався вантаж (згідно даних графи 28 «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)») та який згідно п.24 Статуту залізниць України несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Провізна плата за перевезення за накладною № 41769647 становить 26367,00 грн, а сума безпідставно нарахованого штрафу 7910,10 грн.

Інших первинних документів в обґрунтування заперечень, окрім згаданих, Відповідач у справу не надав, а лише посилається, як на підставу подовження терміну доставки, на інші акти у контррозрахунку.

Однак ненадання актів та/або інших доказів як на підтвердження вини Залізниці у простроченні термінів доставки вантажу суперечить правилам доказування і подання доказів (ст.74, 76, 77 ГПК України) та усуває можливість встановити необхідні обставини, що входять до предмета доказування, а саме про те, чи вантаж був доставлений з простроченням з незалежних від Залізниці причин, чи внаслідок дій відправника або одержувача вантажу, що у розумінні п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу може бути підставою для правомірного збільшення термінів доставки вантажу.

Додатково звертається увага, що саме лише наявність відміток у графі 49 «Відмітки залізниці» та посилання на акти у залізничних накладних не може автоматично свідчити про відсутність обставин, що є підставою для матеріальної відповідальності Залізниці.

Тобто Відповідач не довів належними доказами обставин, за яких могло бути збільшено строк перевезення вантажу згідно п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажу (за винятком доведення настання наслідків відповідальності відправника відносно перевезення за залізничною накладною № 41769647).

З огляду на викладені вище обставини, суд визнав правомірними та обґрунтованими позовні вимоги в розмірі 268566,96 грн штрафних санкцій та в цій частині позов задовольнив, в частині суми 7910,10 грн штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною № 41769647 суд в позові відмовив.

Відносно заявлення Відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Ст.233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (ч.1). Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій (ч.2).

В обґрунтування заявлення про зменшення штрафу Відповідач послався на введені Постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 (з подальшими змінами) на території України карантинні заходи, які тривали на час спірних відносин та на час подання позову, а також на введений в України згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнний стан. Підкреслив, що до повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України основним джерелом доходу Відповідача було комерційне перевезення вантажів, однак після початку військовий подій комерційні перевезення скоротилися, а у деяких регіонах повністю припинилися і в таких умовах Відповідач докладає всі свої зусилля для виконання держаних завдань, здійснює евакуаційні перевезення, перевезення гуманітарних вантажів, військової техніки та озброєння. При цьому через військові дії з боку Російської Федерації за період з 24.02.2022 кількість зруйнованого та пошкодженого майна АТ «Укрзалізниця» становить 4243 одиниці залишковою вартістю 2 092 680 тис. грн й це не остаточний висновок щодо шкоди та збитків.

Позивач, колишнім місцезнаходженням та адресою виробничих потужностей якого являється: м.Маріуполь Донецької області, вул.Лепорського, 1, свою чергу, заперечуючи можливість зменшення заявленої до стягнення суми штрафних санкцій, послався на наслідки антитерористичної операції, звернувши увагу, що згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 № 33/6/а від 07.10.2014 «Про визначення районів проведення антитерористичної операції і термінів її проведення» Донецька область входить до території проведення АТО з 07.10.2014. Також послався на Указ Президента України від 30.04.2018 «Про затвердження рішення РНБО «Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей». Також звернув увагу, що м.Маріуполь є тимчасово окупованим внаслідок збройної агресії проти України, а виробничі потужності підприємства є фактично знищеними, але незважаючи на такі наслідки та нездійснення господарської діяльності Позивач продовжує підтримувати та виплачувати 2/3 заробітної плати працівникам, яким вдалося виїхати з тимчасово окупованої території та які фактично втратили своїх робочі місця, а отже отримані за підсумками позовного провадження кошти будуть використані виключно за призначенням.

Посилання Відповідача, як на підставу зменшення неустойки, на карантин, який тривав в України, суд не знайшов обґрунтованими та доречними, оскільки з установленням карантину підприємства України рівнозначно опинилися в умовах, залежних від карантинних обмежувальних заходів, та, до того ж, Відповідач будь-як не пояснив та не довів, що обставини затримки у доставці вантажів в адресу Позивача якимось чином зумовлені саме такими заходами.

Обставини та наслідки воєнного стану закон не визначає безумовною підставою для звільнення від відповідальності чи зменшення її обсягу.

Не можна залишати поза увагою, що порушення Відповідачем визначених законом зобов`язань мало місце до настання в Україні воєнного стану.

Суд не заперечує обставини, про які веде мову Відповідач, значимість діяльності АТ «Укрзалізниця» в умовах воєнного стану, однак не варто залишати поза увагою й загальновідомі наслідки воєнних подій у м.Маріуполі з самого початку військової агресії проти України безпосередньо для ПрАТ «МК «Азовсталь», а саме - руйнування об`єктів підприємства, неможливість ведення господарської виробничої діяльності.

Слід визнати, що значні негативні наслідки, фінансові труднощі внаслідок подій та обставин, за яких в Україні введений та триває воєнний стан, зазнали обидві сторони, зважаючи на що та беручи до уваги майнові інтереси обох сторін, суд не знайшов підстав для зменшення Відповідачу розміру належного до сплати штрафу.

Згідно з ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір по справі в розмірі 4147,15 грн, який сплатив Позивач, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. З Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 4028,50 грн відшкодування судового збору.

Керуючись ст.2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 129, 194, 232, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця», м .Київ (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Привокзальна, буд. 22, м.Лиман, Донецька область, 84404, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 89, каб. 12, ) 268566 /двісті шістдесят вісім тисяч п`ятсот шістдесят шість/ грн 96 коп. штрафу та 4028 /чотири тисячі двадцять вісім/ грн 50 коп. відшкодування судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Копії рішення надіслати сторонам спору, розпоряднику майна ПрАТ МК Азовсталь на повідомлені електронні адреси з КЕП судді, до кабінетів Електронного суду.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними ст. 254, 256-259 ГПК України.

Рішення складено та підписано 05.12.2023.

Суддя Р.А.Ніколаєнко