ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2821/23

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», Київська обл., Бориспільський р-н., с. Гора

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія» Роза Вітрів», м. Київ

про стягнення заборгованості

без виклику представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області від Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надійшла позовна заява №35-28/7-109 від 31.08.2023 року (вх. №2413/23 від 11.09.2023) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія» Роза Вітрів» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором №02.5-14/1-326 від 07.11.2018 року про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг Орендарю у сумі 25158,93 грн., з яких 16793,90 грн. основного боргу, 6546,88 грн. пені, 411,54 грн. 3% річних та 1406,61 грн. інфляційних втрат.

Оскільки, ціна позову у справі №911/2821/23 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня 2023 року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2821/23 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи).

До суду від відповідача надійшов відзив б/н від 11.10.2023 року (вх. №19661/23 від 16.10.2023).

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив №35-22/1-558 від 23.10.2023.

До суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 27.10.2023 року (вх. №20687/23 від 02.11.2023).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (за договором балансоутримувач) та Товариством обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» (за договором орендар) 07.11.2018 року укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 02.5-14/1-326 (далі - Договір), відповідно до умов пп. 1.1.1, 1.1.2 п. 1.1 якого, у зв`язку з наданням Орендарю в строкове платне користування приміщення №257 на 2-му поверсі пасажирського терміналу «D», загальною площею 18,1 кв. м. для розміщення транспортного підприємства з перевезення пасажирів (надалі - Майно або приміщення), Балансоутримувач надає, а Орендар отримує та оплачує наступні послуги (надалі - Послуги): виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці; вода, використана для прибирання 1-го кв.м. приміщення самостійно; прибирання та вивезення твердих побутових відходів (в тому числі, відшкодування витрат вартості послуги з поводження з побутовими відходами; утримання контейнерів для побутових відходів та контроль за вивозом побутових відходів з території ДП МА «Бориспіль» (побутові відходи та великогабаритні відходи)); забезпечення технічної можливості для під`єднання обладнання Орендаря до електричних мереж Балансоутримувача з метою передачі Орендарю електричної енергії, а Орендар відшкодовує витрати Балансоутримувача за цінами (тарифами), встановленими уповноваженим органом державної влади (Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, надалі - НКРЕКП).

Згідно Таблиць №1 та №2, Балансоутримувач надає а Орендар приймає та оплачує наступні послуги: Теплова енергія - за 1 Гкал (1700,00 грн.), забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника: - за місяць (35,00 грн. за 4 працівників), вода, використана для прибирання 1 кв. м приміщення самостійно - за місяць (18,1 кв.м. 2,30 грн.), прибирання та вивезення твердих побутових відходів - за 1 куб.м. (0,16 куб.м з 23.06.2018 по 31.08.2018 90,00 грн.; 01.09.2018 110,00 грн.), відшкодування вартості спожитої електричної енергії (згідно показників електролічильників кВт/год).

Вартість (ціна) Послуг викладена в таблицях № 1, № 2 п.п. 1.1.1 та п.п. 1.1.2 п. 1.1 Договору з врахуванням листів ДП МА «Бориспіль» щодо зміни вартості послуг, які є невід`ємною частиною Договору, а саме, №19-22/1-363 від 30.11.2018, №19-22/1-493 від 13.05.2019, №19-22/1-1769 від 13.12.2019, № 22/1-351 від 28.10.2021, №19-22/1-239 від 04.01.2022, №19-22/1-423 12.01.2022, №37-22-212 від 29.12.2022, №25-22/1-178 від 31.03.2023 року.

Згідно пп. 1.1.3 п. 1.1 Договору, Орендар щорічно сплачує Балансоутримувачу компенсацію земельного податку за звітний рік за оренду Майна. Сума компенсації розраховується пропорційно площі орендованого Майна. Сплата відбувається в термін, визначений п. 2.2.2 Договору. Згідно таблиці №3 - Приміщення № 257, площею 18,1 кв.м, на 2-му поверсі пасажирського терміналу «Ц» - сума компенсації земельного податку, грн. без ПДВ 1,02.

Нарахування ПДВ здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України. Сплата за Послуги здійснюється Орендарем з 23.06.2018 (дати підписання Акту приймання-передачі орендованого майна від 23.06.2018 до договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності, № 2128 від 23.06.2018). Розмір оплати за Послуги залежить від фактичного їх об`єму, тарифів та витрат Балансоутримувача, пов`язаних з обсягом Послуг в період їх надання, якості Послуг та інших випадків, передбачених чинним законодавством України (п.п. 1.2 1.4 Договору).

Згідно з умовами п. п. 2.1.1 та 2.1.6 пункту 2.1 Договору, Балансоутримувач зобов`язується надавати Орендарю визначені Договором Послуги та щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, виставляти Орендарю рахунок за надані Послуги за звітний місяць та складати Акт приймання-здачі виконаних Послуг (надалі - Акт виконаних послуг), який є контрольним та звітним документом сторін щодо надання-отримання Послуг та їх якості.

Підпунктами 2.2.1 та 2.2.2 п. 2 Договору встановлено, що Орендар зобов`язується своєчасно здійснювати розрахунки за Договором. Щомісяця, з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача Рахунок, Акт виконаних послуг та за рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з пунктом 1.1.3 Договору. Сплата Рахунку здійснюється Орендарем до 20 (двадцятого) числа того ж місяця. Підписаний Акт виконаних послуг Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт виконаних послуг не буде повернутий Балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним Сторонами. Акт підписується керівниками Сторін або призначеними керівниками повноважними особами (за умови надання документів про надання таких повноважень). Підписання Акту виконаних послуг Орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг.

Договір набирає чинності з моменту укладання та діє до 22.05.2021 включно. Датою укладання Договору вважається пізніша дата, якщо Договір підписувався Сторонами окремо. У разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну умов Договору протягом одного місяця після закінчення строку його чинності. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік на тих самих умовах (п.п. 6.2, 6.3 Договору).

Позивачем зазначено, що на виконання зобов`язань за Договором, ним у лютому - грудні 2022 року та січні - липні 2023 року відповідачу надано послуги, зазначені в пп. 1.1.1 та 1.1.2 п. 1.1 Договору, що підтверджується Актами приймання-здачі робіт від 28.02.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, від 31.08.2022, від 12.09.2022, від 30.09.2022, від 31.10.2022, від 30.11.2022, від 31.12.2022, від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023 року.

Для оплати наданих у лютому - грудні 2022 року та січні - липні 2023 року послуг, позивачем виставлено відповідачу рахунки - фактури на загальну суму 17856,78 грн., а саме:№ 226/141 від 28.02.2022, №236/67 від 28.02.2022, № 226/248 від 30.04.2022, №226/249 від 30.04.2022, № 226/288 від 31.05.2022, №226/349 від 30.06.2022, №226/400 від 31.07.2022, №226/437 від 31.08.2022, №226/482 від 12.09.2022, №226/532 від 30.09.2022, №226/576 від 31.10.2022, №226/608 від 30.11.2022, №226/673 від 31.12.2022, №226/19 від 31.01.2023, №226/79 від 28.02.2023, №226/122 від 31.03.2023, №226/178 від 30.04.2023, №226/201 від 31.05.2023, №226/242 від 30.06.2023, №226/272 від 30.06.2023, №226/303 від 31.07.2023.

Як зазначено позивачем, оскільки відповідач не виконав умови пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору і не отримав самостійно в бухгалтерії позивача зазначені вище рахунки та акти виконаних послуг, вони були направлені позивачем та отримані відповідачем за допомогою програмного забезпечення (ПЗ) M.E.Doc, що підтверджується роздруківками квитанцій про доставку. В подальшому, у зв`язку з коригуванням об`ємів наданих відповідачу послуг, позивачем здійснено коригування виставлених до сплати сум за надані послуги, про що складено відповідні Акти приймання-здачі робіт від 23.05.2022, від 26.05.2022, від 22.06.2022 та від 19.09.2022, які направлені позивачем відповідачу за допомогою забезпечення (ПЗ) M.E.Doc.

Однак, в порушення пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не розрахувався за отримані в лютому - грудні 2022 року та січні - липні 2023 року послуги в повному обсязі, у зв`язку із чим, за ним утворилась заборгованість у сумі 16793,90 грн.

Позивачем відповідачу надіслано претензію №35-28/5-106 від 11.05.2023 року з вимогою погасити наявну заборгованість за послуги, надані згідно Договору в лютому - грудні 2022 року та січні - березні 2023 року. Зазначена претензія отримана відповідачем (докази додано до матеріалів справи), однак, вимоги претензії відповідачем не виконано, про що зазначив відповідач у листі-відповіді №23/06-386 від 20.06.2023 року.

Заперечуючи проти позову відповідач у відзиві зазначив, що ним не отримано від позивача рахунки на оплату послуг та акти виконаних послуг, доданий до матеріалів справи список згрупованих відправлень не містить переліку документів, які відправлено. При цьому, відповідач зазначає, що умовами Договору не передбачено підписання рахунків на оплату та актів прийому-передачі наданих послуг за допомогою ЕЦП. Відповідач також зазначає, що позивачем не доведено надання відповідачу послуг згідно умов Договору, оскільки, до матеріалів справи не надано жодного документу який би підтверджував надання таких послуг. Відповідач також вказує, що у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та закриття повітряного простору відповідач не здійснює діяльність щодо перевезення пасажирів в межах України.

Наказом підприємства №50-од від 28.02.2022 року змінено графік роботи компанії, виконання службових обов`язків працівників скорочено до мінімальних. Таким чином, працівники відповідача в період з 24.02.2022 року по сьогодні фактично не знаходились у орендованому приміщенні, розташованому в ДП МА «Бориспіль». Відповідач, на виконання п. 2.2.13 Договору, повідомив позивача про зміну кількості працівників, додавши Перелік електрообладнання та кількість працюючих від 24.02.2022. Також, відповідачем позивачу надсилались листи №22/07-763 від 06.07.2022, №22/08-864 від 17.08.2022 року, №23/01-16 від 11.01.2023 року, № 23/04-198 від 18.04.2023 року, №23/04-226 від 27.04.2023 року, в яких відповідач повідомляв позивача, що він не веде діяльності, не використовує орендовані приміщення за призначенням та просив зупинити надання послуг з 24.02.2022, у вказаних листах відповідач також повідомляв позивача про відмову від підписання Актів приймання-здачі наданих послуг та просив вважати ці листи мотивованою відмовою. Відповідач зазначає, що працівники його підприємства проходили на територію аеропорту для вивезення майна і тільки 20.04.2022 вони перебували у приміщенні №257 на 2-му поверсі пасажирського терміналу «D» з метою вивезення з приміщення комп`ютерів та документації відповідача. Відповідач вважає, що позивач не міг надавати послуги працівникам відповідача із забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці за період з 24.02.2022 та станом на сьогодні, оскільки, працівники орендованим приміщенням не користувалися. Відповідач вважає безпідставними позовні вимоги в частині стягнення основного боргу, а також, заперечує проти стягнення штрафних санкцій за виключенням штрафних санкцій у розмірі 1,29 грн. - пені, 0,05 грн. - інфляційних втрат та 0,08 грн. - 3% річних, які нараховано позивачем за прострочення оплати рахунків №226/482 від 12.09.2022, №226/242 від 30.06.2023 (компенсація сплати земельного податку).

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, судом встановлено, що даний правочин за своєю правовою природою є договором з надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.п. 2.2.2 п. 2 Договору, Орендар щомісяця, з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії Балансоутримувача Рахунок, Акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з п.п. 1.1.3 п. 1.1 Договору. Сплата Рахунку здійснюється Орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт не буде повернутий Балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним Сторонами. Акт підписується керівниками сторін або призначеними керівниками повноважними особами (за умови надання документів про надання таких повноважень). Підписання Акту Орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг.

Дослідивши умови Договору судом встановлено, що вказаним Договором не передбачено обов`язку Балансоутримувача надсилати Орендарю засобами зв`язку рахунки та акти приймання-здачі робіт.

При цьому, підпунктами 2.2.1, 2.2.2 п. 2 Договору визначено обов`язок відповідача щомісяця, з 10-го числа місяця, що слідує за звітним самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача Рахунки-фактури та Акти приймання-здачі робіт. Також, Договором визначено, що сплата Рахунку здійснюється Орендарем до 20 числа місяця, що слідує за звітним.

Так, у зв`язку із неотриманням відповідачем, згідно пп. 2.2.2 п. 2 Договору, в бухгалтерії позивача рахунків-фактури для сплати вартості наданих/отриманих у період з лютого по грудень 2022 року та січень липень 2023 року послуг, рахунки-фактури: №226/141 від 28.02.2022 на суму 2061,88 грн.; №236/67 від 28.02.2022 на суму 2302,02 грн.; №226/248 від 30.04.2022 на суму 670,98 грн.; №226/249 від 30.04.2022 на суму 670,98 грн.; № 226/288 від 31.05.2022 на суму 643,14 грн.; № 226/349 від 30.06.2022 на суму 643,14 грн.; №226/400 від 31.07.2022 на суму 643,14 грн.; №226/437 від 31.08.2022 на суму 5643,14 грн.; №226/482 від 12.09.2022 на суму 0,95 грн.; №226/532 від 30.09.2022 на суму 643,14 грн.; №226/576 від 31.10.2022 на суму 643,14 грн.; №226/608 від 30.11.2022 на суму 991,86 грн.; №226/673 від 31.12.2022 на суму 1097,17 грн.; №226/19 від 31.01.2023 на суму 1274,74 грн.; №226/79 від 28.02.2023 на суму 1211,64 грн.; №226/122 від 31.03.2023 на суму 958,80 грн.; №226/178 від 30.04.2023 на суму 684,66 грн.; №226/201 від 31.05.2023 на суму 685,00 грн.; №226/242 від 30.06.2023 на суму 17,26 грн.; №226/272 від 30.06.2023 на суму 685,00 грн.; №226/303 від 31.07.2023 на суму 685,00 грн. та додані до них Акти приймання-здачі робіт від 28.02.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022, від 31.08.2022, від 12.09.2022, від 30.09.2022, від 31.10.2022, від 30.11.2022, від 31.12.2022, від 31.01.2023, від 28.02.2023, від 31.03.2023, від 30.04.2023, від 31.05.2023, від 30.06.2023, від 31.07.2023 року направлено позивачем відповідачу за допомогою програмного забезпечення (ПЗ) M.E.Doc, що підтверджується роздруківками квитанцій про доставку.

При цьому, суд зазначає, що у листі відповідача №23-04/198 від 18.04.2023 останнім підтверджено отримання 12.04.2023 від позивача в електронному вигляду рахунків-фактур за спірний період.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджує, що з початку повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України він не має безперешкодного доступу до приміщення та терміналу «D» міжнародного аеропорту «Бориспіль», а також, не має можливості використовувати приміщення для ведення господарської діяльності.

Згідно п. 1.5 Договору, при порушенні Балансоутримувачем умов договору щодо ненадання або надання не в повному обсязі послуг, зниження їх якості, сторони протягом двох календарних днів після порушення складають та підписують акт-претензію, в якому зазначаються терміни, види відхилення показників у наданні послуг тощо. Балансоутримувач протягом трьох робочих днів після підписання акта-претензії вирішує питання про перерахунок платежів або видає орендарю обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій орендаря вирішуються в суді. Орендар має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Відповідно до пп 2.2.2 п. 2.2 Договору, щомісяця, з 10 числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії Балансоутримувача Рахунок, Акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату земельного податку згідно з пунктом 1.1.3 Договору. Сплата Рахунку здійснюється Орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний Акт Орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію Балансоутримувача протягом 5-ти робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5-ти робочих днів Акт не буде повернутий Балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним Сторонами.

Матеріали справи не містять доказів складення відповідачем актів-претензій та/або направлення на адресу позивача мотивованої відмови від писання актів приймання-здачі робіт, як і доказів оплати вартості наданих позивачем послуг.

При цьому, листи на які посилається відповідач у відзиві не є належним доказом ненадання балансоутримувачем послуг за Договором, оскільки, вказаним Договором визначено порядок та строки як для складання актів-претензій, так і для подання вмотивованої відмови від підписання актів здачі-приймання робіт.

Посилання відповідача на те, що він не мав доступу до орендованих приміщень спростовуються наданими самим відповідачем копіями листів від 13.04.2022 №22/04/555, від 18.04.2022 №22/04-560, від 02.05.2022 №22/05-606, від 14.02.2023 №23/02-99, від 26.05.2023 №23/05-329, від 06.09.2023 №23/09-633, випискою з системи контролю управління доступом ДП МА «Бориспіль» за 2023 рік, а також, інформацією з журналу обліку входу/виходу в/із терміналу «Д» з яких вбачається, що відповідач мав доступ до території аеропорту і міг самостійно отримати в бухгалтерії Балансоутримувача рахунки-фактури та Акти приймання-здачі робіт.

Згідно пп. 2.2.13 п. 2.2 Договору, орендар зобов`язується надавати Балансоутримувачу перелік електрообладнання та кількість працюючих згідно прикладеної до Договору форми (Додаток № 3). У разі зміни кількості працюючих в орендованому майні та/або кількості, потужності, режиму роботи електрообладнання, своєчасно підготувати новий перелік, підписати відповідальною особою, та передати в службу головного енергетика Балансоутримувача для внесення відповідних змін в Договір щодо передачі Орендарю величини потужності електричної енергії та забезпечення його працівників санітарно - гігієнічними умовами праці.

Відповідач зазначає, що на виконання пп. 2.2.13 Договору повідомив позивача про зміну кількості працівників в орендованому об`єкті шляхом надсилання позивачу Переліку обладнання та кількості працюючих станом на 24.02.2022.

Однак, згідно листа позивача №25-22/1-278 від 17.04.2022 року та №25-22-71 від 28.06.2023 року повідомлено відповідача, що вказана відповідачем інформація у листі №22/08-864 від 17.08.2022 є такою, що не відповідає дійсності, оскільки, починаючи з 24.02.2022, ТОВ «Авіаційна компанія «Роза Вітрів» неодноразово зверталося до ДП МА «Бориспіль» з проханням про надання доступу працівникам до орендованих приміщень на території аеропорту. Зазначена інформація відповідачем належними та допустимими доказами під час розгляду даної справи не спростована, навпаки, листами відповідача від 13.04.2022 №22/04/555, від 18.04.2022 №22/04-560, від 02.05.2022 №22/05-606, від 14.02.2023 №23/02-99, від 26.05.2023 №23/05-329, від 06.09.2023 №23/09-633 підтверджено перебування працівників відповідача в орендованих приміщеннях.

Враховуючи зазначене, відповідачем належними доказами не доведено, що він не мав доступу до орендованих приміщень та не споживав послуги згідно умов Договору.

Згідно п. 5.1 Договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків, передбачених договором, якщо це є наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення договору в результаті подій надзвичайного характеру, які жодна із сторін не могла ні передбачити, ні попередити, включаючи, але не обмежуючись переліченим: пожежі, повені, землетруси, воєнні дії, страйки, що перешкоджають виконанню договірних зобов`язань у цілому або частково, якщо ті обставини безпосередньо вплинули на виконання обов`язків, передбачених договором, на період їх дії (форс-мажор).

Відповідно до п. 5.2 Договору, сторона для якої склалась неможливість виконання обов`язків за договором, зобов`язана у письмовій формі повідомити іншу сторону протягом 14 календарних днів з моменту настання форс-мажору, а відсутність такого повідомлення позбавляє відповідну сторону права посилатись на форс-мажор у майбутньому.

У статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Також в ній визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 3.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затверджених рішенням президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), сертифікат (у певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) це документ, за затвердженими президією Торгово-промислової палати України відповідними формами, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим регламентом.

Відповідно до п.п. 6.1 та 6.2 Регламенту, підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 зазначено: «Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом» та «Також, доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.».

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Таким чином, сертифікат видається заінтересованому суб`єкту господарювання на підставі його звернення, а іншого порядку засвідчення форс-мажорних обставин чинним законодавством України не визначено.

Матеріали справи не містять сертифікату Торгово-промислової палати України чи уповноважених регіональних торгово-промислових палат, що засвідчив би наявність форс-мажорних обставин, які впливають на можливість виконання зобов`язань відповідача за Договором №02.5-14/1-326. Також, матеріали справи не містять доказів повідомлення про настання форс-мажорних обставин, які настали для відповідача та безпосередньо вплинули на виконання його обов`язків.

Так, відповідно до пп. 4-2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634, за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24.02.2022 або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які використовують майно, розташоване в аеропортах державної форми власності, починаючи з 24.02.2022 і до моменту відновлення авіаційної діяльності таких аеропортів. У той же час, дія договорів оренди державного майна не припиняється, а відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні докази припинення чи розірвання договору оренди спірного приміщення, суд дійшов висновку, що відповідач продовжує орендувати спірне приміщення та не обмежений у своїх правах на використання даних приміщень.

При цьому, суд враховує, що спірні послуги - не орендна плата, а вартість послуг, що надані для утримання приміщень відповідача, від сплати яких відповідач не звільнений, які фактично надаються і необхідність надання яких обумовлена самим фактом отримання приміщень у користування, при цьому, їх обсяг та, відповідно, вартість корелюється з обсягами фактичного споживання, відтак, враховує стан господарської діяльності відповідача.

Враховуючи зазначене, а також те, що відповідач не надав суду доказів своєчасного подання вмотивованих відмов від підписання актів здачі-приймання робіт, суд дійшов висновку, що вказані акти у відповідності до пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору вважаються підписаними сторонами, а тому, заперечення відповідача стосовно не надіслання рахунків-фактур та актів приймання-здачі виконаних робіт не приймаються судом до уваги.

Отже, у відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України та пп. 2.2.1, 2.2.2 п. 2 Договору, відповідач повинен оплатити надані йому послуги відповідно до вказаних актів та рахунків-фактур за період в лютому - грудні 2022 року та січні - липні 2023 року у загальній сумі 16793,90 грн.

Відтак, строк виконання грошового зобов`язання відповідача по оплаті наданих позивачем послуг на момент розгляду справи настав. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано надання позивачем послуг за Договором відповідно до актів приймання-здачі виконаних послуг на загальну суму 16793,90 грн.

Оскільки, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у сумі 16793,90 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, факт надання послуг позивачем відповідачу документально підтверджено, тому, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 16793,90 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно посилань відповідача на ненадання позивачем послуг, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до пп. 2.1.1 п. 2.1 Договору, Балансоутримувач зобов`язується надавати Орендарю визначені Договором послуги.

Відповідно до пп. 2.1.6 п. 2.1 Договору, Балансоутримувач зобов`язується щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, виставляти Орендарю рахунок-фактуру за надані послуги за звітний місяць та складати Акт приймання-здачі виконаних послуг, який є контрольним та звітним документом Сторін щодо надання-отримання послуг та їх якості. Водночас, п.п. 2.2.2 п. 2.2 Договору передбачена можливість Орендаря відмовитись від підписання платіжних документів (рахунків, актів) шляхом надання протягом 5 робочих днів з дати їх отримання вмотивованої відмови, проте, як зазначено судом вище, матеріали справи не містять повідомлення позивача про відмову від підписання платіжних документів у відповідності до пп. 2.2.2. п. 2.2 Договору, а тому, акти приймання-здачі робіт за спірний період є підписаними та прийнятими сторонами. Крім того, до матеріалів справи додано довідки про споживання теплової енергії та відомості про споживання електроенергії, які підтверджують споживання відповідачем зазначених послуг, що відповідачем не спростовано, доказів протилежного суду не надано.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 6546,88 грн. пені, нарахованої на заборгованість відповідача за кожним рахунком-фактурою з урахуванням періодів нарахування згідно виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 4.2 Договору, Орендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих Послуг, сплачувати Балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за Договором.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» №543/965-ВР від 22.11.1996 року, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки, умовами Договору сторони узгодили нарахування пені з вказівкою на період, включаючи день оплати, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно здійснено розрахунок пені за весь період прострочення виконання зобов`язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені у сумі 6546,88 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 411,54 грн. 3% річних та 1406,61 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача за кожним рахунком-фактурою з урахуванням періодів нарахування згідно виконаного ним розрахунку.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 411,54 грн. та інфляційних втрат у сумі 1406,61 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованими, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

У позовній заяві позивач також просив суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду в розмірі 100,00 грн.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Водночас, для розподілу витрат за здійснені поштові послуги, необхідною умовою згідно п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, якою регламентовано порядок компенсації, є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат (висновок, викладений у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18).

На підтвердження оплати поштових послуг в матеріалах справи наявний опис вкладення на ім`я ТОВ «Авіаційна компанія» Роза Вітрів» про відправку копії позовної заяви з додатками за трек номером 910 та фіскальний чек на суму 36,00 грн. та опис вкладення на ім`я ТОВ «Авіаційна компанія» Роза Вітрів» про відправку копії відповіді на відзив з додатками за трек номером 143 та фіскальний чек на суму 36,00 грн.

З огляду на викладене, суд включає до судових витрат у справі витрати позивача на здійснення поштових послуг у розмірі 72,00 грн. та, у відповідності до частини 9 ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу вказаних витрат повністю.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія» Роза Вітрів» про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія» Роза Вітрів» (04070, м. Київ, вул. Волоська, 50/38, офіс 134, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08300, Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7, ) 16793 (шістнадцять тисяч сімсот дев`яносто три) грн. 90 коп. основного боргу, 6546 (шість тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 88 коп. пені, 411 (чотириста одинадцять) грн. 54 коп. 3% річних, 1406 (одну тисячу чотириста шість) грн. 61 коп. інфляційних втрат, 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 72 (сімдесят дві) грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць