ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" жовтня 2023 р. Справа№ 927/266/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023

(повний текст рішення підписаний 14.06.2023)

у справі № 927/266/23 (суддя Демидова М.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова"

про стягнення 32 406 537,39 грн

за участю представників:

від позивача: Ігнатенко Н.В.;

від відповідача: Янович-Бунь І.Б.

ВСТАНОВИВ:

АТ "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (далі - АТ "Чернігівгаз") звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до ТОВ Фірма "Технова" про стягнення, з урахуванням заяв про збільшення розміру позовних вимог, 101 052 066,64 грн за договором розподілу природного газу № 42АТ140-8966-19 від 01.08.2019, з яких: 94 038 855,85 грн основного боргу за період з 01.12.2022 до 31.03.2023; 1 223 004,24 грн інфляційних втрат за період з 11.01.2022 до 18.04.2023; 327 747,54 грн 3% річних за період з 11.01.2022 до 18.04.2022; 5 462 459,01 грн пені за період з 11.01.2022 до 18.04.2023, а також судові витрати.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 94 038 855,85 грн, пеню у сумі 5 462 459,01 грн, 3% річних у сумі 327 747,54 грн, втрати від інфляції у сумі 1 223 004,24 грн, судовий збір у сумі 939 400,00 грн та витрати на послуги адвоката у сумі 400 000,00 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки позивачем на виконання укладеного сторонами умов договору відповідачу у грудні 2022 року - березні 2023 року природного газу, проте відповідач свої зобов`язання з оплати вартості річної замовленої потужності та за перевищення річної замовленої потужності газу у повному обсязі за вказаний період не виконав, і наданий позивачем розрахунок заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи.

Місцевий господарський суд не знайшов підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення пені на 90% та відмовив ТОВ Фірма "Технова" у відстроченні виконання рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/266/23.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ Фірма "Технова" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить: - скасувати рішення господарського суду від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 в частині стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір пені за прострочення сплати заборгованості на 90 відсотків; - скасувати рішення господарського суду від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрати на послуги адвоката та ухвалити нове рішення, яким зменшити витрати на оплату правничої допомоги; - скасувати рішення господарського суду від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 в частині відмови в задоволенні клопотання про відстрочку виконання рішення та ухвалити нове рішення, яким відстрочити виконання рішення.

Скаржник посилається на вкрай складне фінансове становище, викликане пошкодженням орендованого цілісного майнового комплексу КЕП "Чернігівська ТЕЦ" внаслідок бойових дій, некомпенсованою різницею в тарифах, заборгованістю споживачів та ДП "Енергоринок", а також на те, що не ухиляється від сплати заборгованості, а здійснює її погашення в межах наявного фінансування.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.08.2023 за апеляційною скаргою ТОВ "Фірма "Технова" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 відкрито апеляційне провадження; справу призначено до розгляду на 19.09.2023.

17.08.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому АТ "Чернігівгаз" вимоги та доводи апеляційної скарги заперечило та просило апеляційну скаргу залишити без задоволення.

28.08.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла відповідь на відзив, в якому ТОВ Фірма "Технова" заперечило викладені у відзиві доводи АТ "Чернігівгаз".

04.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові заперечення АТ "Чернігівгаз" на відповідь ТОВ Фірма "Технова" на відзив.

В судовому засіданні оголошувались перерви до 25.10.2023.

24.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення ТОВ Фірма "Технова" щодо підстав для зменшення розміру пені та витрат на професійну правничу допомогу.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив, доводячи її безпідставність.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, 01.08.2019 ТОВ Фірма "Технова" (споживач) шляхом підписання заяви-приєднання № 42АТ140-8966-19 уклало договір з АТ "Чернігівгаз" (оператор ГРМ) про розподіл природного газу з додатками.

Вказаний договір є Типовим договором розподілу природного газу (Типовий договір), затвердженим Постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498.

У заяві-приєднанні № 42АТ140-8966-19 зазначено персональний ЕIС-код як суб`єкта ринку природного газу 56ХО0000ОS1J00Z; назва та опис об`єкта, адреса об`єкта, величина приєднаної потужності об`єкта, параметри вузла обліку, інша інформація, передбачена вимогами чинного законодавства - згідно з додатком № 4.

На виконання укладеного договору АТ "Чернігівгаз" здійснило поставку відповідачу у грудні 2022 року - березні 2023 року природного газу, що підтверджено актами наданих послуг та рахунками на оплату, які були направлені на адресу відповідача та отримані останнім.

Відповідач свої зобов`язання з оплати вартості річної замовленої потужності та за перевищення річної замовленої потужності газу у повному обсязі за вказаний період не виконав, заборгованість за період з 01.12.2022 до 31.03.2023 склала 94 038 855,85 грн (25 039 320,17 грн - перевищення за грудень 2022 року + 5 832 639,98 грн - річна замовлена потужність за січень 2023 року + 22 389 135,78 грн - перевищення за лютий 2023 року + 40 777 759,92 грн - перевищення за березень 2023 року).

Позивачем на підставі п. 8.2 нарахована пеня за період прострочення з 11.01.2023 до 18.04.2023 у сумі 5 462 459,01 грн, а також відповідно до ст. 625 ЦК України 327 747,54 грн 3% річних за період прострочення з 11.01.2023 до 18.04.2023 та втрати від інфляції у сумі 1 223 004,24 грн за період прострочення з січня 2023 - березень 2023 року.

З урахуванням встановлених обставин місцевий господарський суд визнав обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.12.2022 до 31.03.2023 у сумі 94 038 855,85 грн та нараховані на суму заборгованості пеню у сумі 5 462 459,01 грн, 3% річних у сумі 327 747,54 грн та інфляційні у сумі 1 223 004,24 грн.

В цій частині рішення суду першої інстанції ТОВ Фірма "Технова" не оскаржує, проте стверджує про наявність підстав для зменшення розміру пені відповідно до ст. 551 ЦК України та 233 ГК України.

Як встановлено місцевим господарським судом, обґрунтовуючи заяву про зменшення розміру пені на 90% відповідач послався, зокрема, на те, що відповідач орендує Єдиний майновий комплекс КЕП "Чернігівська ТЕЦ", що є об`єктом критичної інфраструктури на підставі договору оренди ЦМК № 1 від 25.12.2000, здійснює господарську діяльність з виробництва електричної та теплової енергії. Теплова енергія виробляється на станції для потреб споживачів міста Чернігова, а також промислових підприємств міста, а це 583 житлових будинки, 14 шкіл, 25 дошкільних закладів, 20 медичних закладів, 19 дитячих освітніх установ, 336 об`єктів бюджетної сфери та є підприємством, яке надає послуги з централізованого теплопостачання на території м. Чернігова (складає понад 50 % усіх опалювальних об`єктів міста), а отже основним джерелом доходів підприємства є кошти, що надійшли за наданні послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Відповідач перебуває у ситуації складного фінансово-економічного становища, причинами якого, за твердженням заявника, є значна заборгованість споживачів та їх неплатоспроможність та військова агресія російської федерації проти України. Відповідач послався на те, що з 24.02.2022 Чернігів перебував у епіцентрі активних бойових дій, піддавався бомбардуванням та обстрілам. Остаточне виведення військ російської федерації з території Чернігівської області мало місце лише у середині квітня 2022 року. Внаслідок бойових дій було значно пошкоджено Єдиний майновий комплекс КЕП "Чернігівська ТЕЦ" (далі - ЄМК), який орендує відповідач. В результаті таких пошкоджень ЄМК протягом певного часу не працював, а в окремий період працював частково. Пунктом 2 протоколу № 2 від 26.05.2022 робочої групи, створеної згідно з розпорядженням міського голови "Про створення робочої групи з питань виявлення ушкодженого і зруйнованого майна комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, що виникло внаслідок військової агресії російської федерації, яке перебуває у складі ЄМК КЕП Чернігівська ТЕЦ" № 35-р від 18.04.2022, визнано, що ЄМК КЕП "Чернігівська ТЕЦ" зазнав значних пошкоджень внаслідок військової агресії російської федерації проти України, що робить неможливим його безпечну експлуатацію без проведення відповідних ремонтних робіт. Відповідач зазначив, що у зв`язку зі значним пошкодженням ЄМК та неможливістю його подальшого використання за призначенням товариство вимушено було зупинити роботу ЄМК з 30.05.2022. Пославшись на позицію Міністерства розвитку громад та територій України, згідно якої Чернігівська міська рада та відповідач мали забезпечити стабільний механізм співпраці та не допустити зриву опалювального сезону у м. Чернігові, зважаючи на те, що забезпечення споживачів теплом та електроенергією має величезне суспільне значення, відповідач зазначив, що ним відновлено роботу ЄМК на початку опалювального сезону 2022/2023 років, попри значне руйнування ЄМК, недостатнє фінансування, постійний ризик масованих обстрілів критичної інфраструктури, які розпочалися восени 2022 року. За твердженням відповідача, здійснення господарської діяльності у вказаних умовах призвело до понесення ним значних збитків, так за IV квартал 2022 року та І квартал 2023 року згідно орієнтовного розрахунку отримано збитків в розмірі 357 800,00 грн. Із початком війни сплата за комунальні послуги від населення значно впала. Поточна заборгованість споживачів за надані послуги становить понад 179 946 862,26 грн. Відповідач стверджує про вкрай важке фінансово-економічне становище. Відповідач зазначає про те, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін. Відповідач просить суд врахувати ту обставину, що останнім здійснено часткове самостійне погашення основної заборгованості до моменту відкриття провадження у справі.

На підтвердження викладеного відповідачем додано наказ № 74-К від 30.07.2021, протокол засідання робочої групи з питань виявлення ушкодженого та зруйнованого майна комунальної власності територіальної громади м. Чернігова, що виникло внаслідок військової агресії російської федерації, яке перебуває в складі ЄМК № 2 від 26.05.2022, висновок інституту теплоенергетичних технологій щодо обстеження КЕП "Чернігівська ТЕЦ" №235/01-59 від 12.05.2022, акти та довідки про пожежі, фінансова звітність ТОВ Фірма "Технова" за 2021 рік.

Позивач заперечує підстави зменшення пені, посилаючись на те, що відповідачем не доведено належними доказами наявність виняткових обставин та поважності причин прострочення та не виконання спірних договірних зобов`язань для зменшення пені на 90%. Крім того позивач вказав про те, що з початку повномасштабної війни об`єкти АТ "Чернігівгаз" зазнали значних пошкоджень, діяльність з розподілу природного газу має стратегічне значення для забезпечення енергетичної безпеки держави. Позивач також зазначив, що відповідач не скористався своїм правом та не вжив заходів досудового врегулювання спору та реструктуризації заборгованості.

Дослідивши доводи сторін та обставини справи, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, беручи до уваги те, що відповідачем не сплачено жодної частини заборгованості до моменту відкриття провадження у справі, що підтверджується наявними у матеріалах доказами, враховуючи, що сума пені не є надмірно великою у порівнянні із сумою боргу, врахувавши факт порушення відповідачем умов договору, невжиття відповідачем заходів досудового врегулювання спору шляхом укладання договору реструктуризації або додаткової угоди до договору на підставі п. 6.7 договору , недоведеність відповідачем обставин на які посилався відповідач, як на підставу зменшення пені на 90%, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення клопотання про зменшення пені на 90%.

Дійсно, положення ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачають, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Місцевий господарський суд мотивовано зазначив, що зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України).

Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (п. 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).

На переконання колегії суддів, наведені ТОВ Фірма "Технова" у справі № 927/266/23 обставини в однаковій мірі впливають на майновий стан та інші інтереси як відповідача так і позивача, розмір неустойки не є надмірним в порівнянні з невиконаним з вини відповідача зобов`язанням, а договірний характер пені забезпечує баланс інтересів сторін, тому відсутні правові підстави для її зменшення.

Матеріали справи свідчать, що в обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду на один рік ТОВ Фірма "Технова" послалося також на тяжке фінансово-економічне становище відповідача, причинами якого є значна заборгованість споживачів та їх неплатоспроможність та військова агресія російської федерації проти України, внаслідок якої відповідач вимушений був зупинити виробництво теплової та електричної енергії, потреби значних фінансових ресурсів для відновлення ЄМК КЕП "Чернігівська ТЕЦ", що підтверджується висновкам Інституту Теплоенергетичних технологій (ІТЕТ) Національної академії наук України, визнання заявлених вимог позивача про стягнення заборгованості, часткове погашення заборгованості.

Суд першої інстанції правомірно послався на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16, де зазначено, що за змістом ст. 331 ГПК України підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суду господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Разом з тим суд враховує матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Надання відстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення Європейського суду з прав людини у справі Іммобільяре Саффі проти Італії, заява № 22774/93, пункт 74).

Відстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Оскільки відстрочка продовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні слід враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі та період надання відстрочки виконання судового рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка чи розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначені судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд з прав людини зазначає, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

З урахуванням підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення судом встановлено, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у статті 6 Конвенції.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що передбачені ст. 331 ГПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість надання відстрочки, є оціночними, а необхідність використання права на відстрочку закон відносить на розсуд суду.

Врахувавши баланс інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку довготривалого невиконання рішення суду, а також те, що в даному випадку мають місце обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, але не виключають його виконання в майбутньому, місцевий господарський суд дійшов мотивованого висновку, з яких погоджується суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 927/266/23.

При цьому, судом враховано, що обидві сторони належать до критичної інфраструктури, функції якої полягають у забезпеченні життєдіяльності міста та області, і сторони не позбавлені права скласти та погодити між собою графік подальшого оптимального систематичного погашення заборгованості боржником.

Доводи скаржника не спростовують висновку місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для відстрочки виконання рішення суду.

Згідно ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

На підтвердження вимоги про стягнення витрат на оплату послуг адвоката позивачем до суду першої інстанції було надано договір на надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.02.2023, укладений між адвокатом Ігнатенко Н.В. та АТ "Чернігівгаз", копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000785 від 05.07.2019, акт приймання-передачі наданих послуг від 01.06.2023 на суму 1 060 520,60 грн (50 000,00 +1 010 520,60)

Відповідно до умов п. 4.1,4.3, 4.4 договору адвокат та клієнт дійшли згоди, що вартість наданої правової допомоги не може бути меншою ніж 50 000,00 грн. У разі прийняття рішення суду на користь клієнта до складу гонорару адвокату включається 1% від суми позову задоволеної до стягнення суми. Оплата вартості наданих послуг здійснюється клієнтом протягом 30 календарних днів з дня вступу в законну силу рішення суду. Жодних претензій щодо якості, повноти, строків та обсягу послуг довіритель до адвоката не має.

Згідно із підписаним актом від 01.06.2023 вартість наданої професійної правничої допомоги становить 50 000 грн (п. 3). При цьому, гонорар адвоката становить 1 010 520,60 грн (п. 4).

Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 01.02.2023 у справі №160/19098/21).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, враховуючи обсяг проведеної адвокатом роботи оцінений адвокатом та його клієнтом у 50 000,00 грн, ціни позову, складності справи, розумності та неминучості витрат, суд вважає, що понесені позивачем витрати з оплати послуг адвоката, які він просить стягнути з відповідача у сумі 1 060 520,60 грн (50 000,00 +1 010 520,60) є завищеними, а тому розмір відповідних витрат підлягає обмеженню сумою 100 000,00 грн.

З огляду на викладене, рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 підлягає зміні в частині суми відшкодування витрат на правничу допомогу із 400 000,00 грн на 100 000,00 грн. В іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи судом апеляційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 змінити в частині суми стягнення витрат на послуги адвоката: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Технова" (вул. Предславинська, 31/11, офіс 87, м. Київ, 03150, код 24100060) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Чернігівгаз" (вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021, код 03358104) витрати на послуги адвоката у сумі 100 000 грн 00 коп.

В іншій частині рішення Господарського суду Чернігівської області від 07.06.2023 у справі № 927/266/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 927/266/23 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 30.11.2023 у зв`язку із перебування головуючого судді Хрипуна О.О. на довготривалому лікарняному.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко