ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р. Справа№ 910/10380/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2023

у справі № 910/10380/23 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ"

про стягнення 268 175,75 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" про стягнення штрафу - 138 771,20 грн та пені - 129 404,55 грн за неналежне виконання відповідачем умов договору № від 12.12.2022 про закупівлю товарів (матеріально-технічних ресурсів) в частині поставки неякісного товару та в частині порушення строків поставки товару.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" штрафні санкції в розмірі 268 167,95 грн та витрати по сплаті судового збору - 4022,52 грн. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/10380/23. Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" суму штрафних санкцій у розмірі 134 000,00 грн.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що прострочення строку поставки товару виникло з причин, які не залежали від відповідача, оскільки зобов`язання за договором взагалі неможливо було виконати через відсутність вказаного товару та у зв`язку з бойовими діями на території знаходження заводу виробника.

Також, відповідач зауважує на тому, що матеріали справи не містять належних доказів про настання негативних наслідків для позивача внаслідок несвоєчасної поставки відповідачем товару.

Окрім вищевикладеного, на думку відповідача, місцевий господарський суд не взяв до уваги того, що присудження до стягнення з відповідача штрафних санкцій може призвести до банкрутства останнього.

Узагальнений виклад позиції позивача

Позивач не скористався правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу. Неподання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/10380/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/10380/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/10380/23 залишено без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

20.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено документи про підтвердження повноваження представника на представництво скаржника в Північному апеляційному господарському суді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/10380/23. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

12.12.2022 між Акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (покупцем, позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" (постачальником, відповідачем) укладено договір (надалі - договір), відповідно до п. 1.1 умов якого постачальник зобов`язується у визначений договором строк передати у власність покупця "знаряддя (ручні знаряддя)" (далі - товари), зазначені у специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору (далі за текстом - специфікація), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити такі товари.

Найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниці виміру, ціна за одиницю, строк та місце поставки, інші вимоги до товарів зазначаються у специфікації (п. 1.2. договору).

Відповідно до п.п. 2.1 - 2.4 договору якість та комплектність товарів повинні відповідати вимогам ГОСТ, ДСТУ, технічних умов, технічної або іншої документації, які зазначаються у специфікації до цього договору і містять вимоги до якості товарів.

Якість товарів не повинна бути нижчою від вимог щодо якості, встановлених чинним законодавством України та умовами договору для таких видів товарів.

Товари повинні бути новими та такими, що не були у використанні.

Постачальник зобов`язаний передати покупцеві товари у тарі та (або) в упаковці, що відповідає вимогам щодо якості і комплектності, встановленим стандартами, технічними умовами, кресленнями, рецептурами, зразками (еталонами) виробника та (або) державним стандартам, якщо такі передбачені.

Пунктом 3.1 договору визначено, що ціна цього договору становить 2 158 806,70 грн, в тому числі ПДВ - 359 801,12 грн.

Постачальник зобов`язується передати покупцю товару в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації (п. 5.1 договору).

Відвантаження постачальником не вказаних у специфікації товарів не допускається. товари відвантажені постачальником з порушенням умов цього договору не підлягають оплаті покупцем (п. 5.2 договору).

Згідно п. 5.7 договору приймання покупцем товарів за видатковою накладною не є підтвердженням належного виконання постачальником його обов`язку з поставки товарів за цим договором та відсутність у покупця претензій до постачальника щодо якості та комплектності товарів. Такі претензії можуть бути заявлені покупцем постачальнику у порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.8 договору датою поставки товарів за цим договором є прийняття покупцем товарів за кількістю та якістю відповідно до п. 5.13 цього договору та одночасна передача постачальником покупцю в повному обсязі наведених нижче наступних документів: видаткової накладної; оригіналу рахунку-фактури; товарно-транспортної накладної; оригіналу паспорту та/або сертифікату якості та/або іншого аналогічного документу па кожну одиницю (або партію) товарів; документу про підтвердження строків придатності товарів (у разі відсутності такої інформації в паспорті якості та/або сертифікаті якості на товар); інструкції про застосування товарів (або іншого аналогічного документу у разі його складанні виробником товарів).

Згідно з п. 5.9 договору у разі виявлення неналежної якості (комплектності) переданих товарів, покупець має право, незалежно від можливості використання товарів за призначенням, вимагати від постачальника за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення вартості товарів; 2) безоплатного усунення недоліків товарів у визначений покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) днів з моменту отримання постачальником повідомлення покупця про виявлені недоліки товарів; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товарів.

Пунктом 5.10 договору визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товарів (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору шляхом його розірвання в односторонньому порядку і вимагати повернення сплаченої за товари грошової суми; 2) вимагати заміни неякісних (некомплектних) товарів на товари належної якості (комплектності) у визначений покупцем строк, але не пізніше 30 (тридцяти) днів з моменту отримання постачальником повідомлення покупця про заміну товарів.

Пунктом 5.13 договору визначено, що постачальник здійснює передачу товарів покупцю на умовах цього договору на підставі акта приймання товарів за кількістю та якістю, складеному у трьох примірниках.

Покупець при отриманні товарів на склад проводить вхідний контроль. У випадку виявлення відхилень від вимог договору та/або технічної документації, що наявна в покупця та/або супровідної документації до товарів, наданої постачальником, товари вважаються такими, що не відповідають вимогам по якості та підлягають заміні постачальником на товари належної якості.

За порушення постачальником умов цього договору щодо якості (комплектності) товарів постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 (двадцяти) відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів.

Сплата штрафу не звільняє постачальника від обов`язку замінити неякісні (некомплектні) товари на належні у випадках, визначених цим договором (п. 7.3 договору).

Відповідно до п. 7.4 договору за порушення строків поставки товарів або недопоставку товарів постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, поставку яких прострочено та/або недопоставлено, за кожний день такого прострочення, а за прострочення поставки товарів понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 10 (десяти) відсотків вартості товарів, поставку яких прострочено.

Згідно з пунктом 12.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє по 31.03.2023, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Додатком № 1 до договору затверджено специфікацію товарів та технічні вимоги і якісні характеристики товару.

Також вищевказаною специфікацією визначено, що поставка товару за договором здійснюється у строк 60 календарних днів з дати підписання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було поставлено позивачу товар:

1) відповідно до видаткової накладної № 19 від 17.02.2023 на суму 137 635, 13 грн (товарно-транспортна накладна № Р19 від 17.02.2023).

На оплату товару поставленого за видатковою накладною № 19 від 17.02.2023 відповідачем виставлено рахунок на оплату № 18 від 17.02.2023.

Згідно акта № 66а приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 24.02.2023 комісією позивача було виявлено недоліки товару, поставлено відповідачем видатковою накладною № 19 від 17.02.2023, а саме:

- п. 1 молоток 0,2 кг не якісне закріплення молотка на ручці;

- п. 2 молоток 0,5 кг не якісне закріплення молотка на ручці, корозія на металевій частині молотка;

- п. 3 молоток 1,0 кг не якісне закріплення молотка на ручці;

- п. 4 та п. 5 (ножиці болторізи 600 мма та ніж монтерський діелектричний) не відповідають продовженню додатку № 1 до договору, а саме: згідно п.п. 16.6 виробником вказаного NeoTools, по факту поставлено продукцію виробництва TOPTUL; згідно п.п. 17.7 виробник вказаного NeoTools, по факту поставлено продукцію виробництва INTERTOOL.

Згідно висновку комісії вказана вище продукція (за актом № 66а від 24.02.2023) не відповідає технічним вимогам і якісним характеристикам предмету закупівлі (продовження додатку 1 до договору) та не може бути оприбуткована та використана за призначенням.

2) відповідно до видаткової накладної № 26 від 10.03.2023 відповідачем поставлено позивачу товар на суму 16 384, 66 грн (товарно-транспортна накладна № Р26 від 10.03.2023).

На оплату товару поставленого за видатковою накладною № 26 від 10.03.2023 відповідачем виставлено рахунок на оплату № 26 від 10.03.2023.

Згідно акту № 93а приймання продукції (товарів) за кількістю та якістю від 16.03.2023 комісією позивача виявлено недоліки товару, поставлено відповідачем видатковою накладною № 26 від 10.03.2023, а саме:

- п. 1 молоток 0,2 кг не якісне закріплення молотка на ручці;

- п. 2 молоток 0,5 кг не якісне закріплення молотка на ручці.

Згідно висновку комісії вказана вище продукція (за актом № 93а від 16.03.2023) не відповідає технічним вимогам і якісним характеристикам предмету закупівлі (продовження додатку 1 до договору) та не може бути оприбуткована та використана за призначенням.

З огляду на поставку відповідачем товару за договором з недоліками та не у відповідності до специфікації, позивач звертався до відповідача з листом від 27.03.2023 № 1001ВИХ -23-2450 про заміну продукції неналежної якості, поставленої згідно видаткової накладної № 26 від 10.03.2023, а саме: молотки 0,2 кг та 0,5 кг не якісно насаджені ручки.

Крім того, до вказаного листа позивачем було додано акт № 1 про повернення продукції поставленої за договором, з якого вбачається, що позивачем повернуто, а відповідачем прийнято продукцію, яка не відповідає визначеним характеристикам: молоток 0,2 кг - 152 шт; молоток 0,5 кг - 196 шт; молоток 1,0 кг - 130 шт.

Згідно доводів позивача, відповідачем здійснено поставку товару за видатковою накладною № 59 від 02.05.2023 та здійснено заміну: ножиці болторізи 600 мм 16 шт та ніж монтерський діелектричний 128 шт. Дана видаткова накладна відсутня в матеріалах справи, однак враховуючи відсутність заперечень відповідача в цій частині, судом першої інстанції визнано обставини поставки товару 02.05.2023.

Керуючись п.п. 7.3, 7.4 договору позивачем здійснено нарахування відповідачу пені (0,1%) та штрафу (10 %) за порушення строків поставки товару від вартості непоставленого товару - 876 644,13 грн, а також нараховано штраф (20 %) від вартості неякісно поставленого товару за видатковою накладною № 19 від 17.02.2023 на суму 114 656,94 грн та № 26 від 10.03.2023 на суму 16 384, 66 грн.

Звертаючись з даним позовом, позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача штраф у розмірі 138 771,20 грн та пеню - 129 404,55 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 позов задоволено частково; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" на користь Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" штрафні санкції в розмірі 268 167,95 грн та витрати по сплаті судового збору - 4022,52 грн. В задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню чи зміні з наступних підстав.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст.ст. 626 - 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За своєю правовою природою договірні відносини, які склалися між сторонами у цій справі, мають ознаки договору поставки.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із статтею 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам (у разі наявності), іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів (ч. 1 ст. 268 Господарського кодексу України).

За змістом ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника (ч. 6 ст. 268 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 269 Господарського кодексу України передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом першої інстанції вище, поставка здійснюється протягом 60 календарних днів з дати підписання договору, тобто кінцевим строком є - 10.02.2023 (включно).

За таких підстав, поставку продукції відповідачем за видатковою накладною № 23 від 17.02.2023 здійснено з простроченням на 5 днів, за № 29 від 10.03.2023 здійснено з простроченням на 26 днів, № 30 від 16.03.2023 здійснено з простроченням на 32 дні, № 59 від 02.05.2023 здійснено з простроченням на 79 днів.

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем за видатковою накладною № 19 від 17.02.2023 та № 26 від 10.03.2023 здійснено поставку товарів неналежної якості на суму 114 656, 94 грн та 16 384, 66 грн (відповідно), факт чого оформлено відповідними актами згідно вимог пункту 5.13 договору.

При цьому, судова колегія зауважує на тому, що здійснення відповідачем заміни продукції шляхом здійснення поставки за видатковою накладною № 59 від 02.05.2023 не спростовує факту поставки товару неналежної якості.

Колегія суддів зауважує на тому, що факт постачання відповідачем товарів не у відповідності до умов договору ним не заперечується, однак останній посилається на те, що прострочення строку поставки товару виникло з причин, які не залежали від відповідача, оскільки зобов`язання за договором взагалі неможливо виконати через відсутність вказаного товару та у зв`язку з бойовими діями на території знаходження заводу виробника.

Вищевикладені посилання відповідача, судова колегія до уваги не приймає, оскільки договір між сторонами укладено 12.12.2022, тобто після введення воєнного стану на території України згідно Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", а відтак відповідач укладаючи такий договір (з урахуванням Специфікації та технічних вимог) усвідомлював ризики господарської діяльності та ризики належного виконання договірного зобов`язання, в тому числі у випадку виявлення позивачем недоліків.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем порушено умови договору в частині строків поставки товару та його якості.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відтак, застосування позивачем п.п. 7.3 та 7.4 договору є правомірним.

Що стосується нарахування штрафу у відповідності до п. 7.3 за постачання товару з порушення щодо якості (комплектності) судова колегія погоджуючись з висновком суду першої інстанції зазначає, що штраф у розмірі 20 % від неякісного товару за накладною № 26 від 10.03.2023 обрахований вірно, а сума неякісного товару за накладною № 119 від 17.02.2023 позивачем визначено невірно - 114 656,94 грн (оскільки сума видаткової накладної становить 137 635,13 грн), у зв`язку з чим підлягає перерахунку і сума штрафу в цій частині, оскільки 20 % від суми 114 656, 94 грн становить 22 931,39 грн, а не 22 939,19 грн (згідно розрахунку позивача).

При цьому судом першої інстанції вірно враховано неможливість виходу за межі заявлених позивачем вимог, а тому загальна сума правомірно нарахованих штрафних санкцій за підрахунком суду становить 268 167, 95 грн.

Крім того, судова колегія вказує, що ст. 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Так, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення неустойки.

Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Аналогічний висновок міститься у п. 23 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.05.2022 у справі № 910/10675/21.

Враховуючи, що належних доказів на підтвердження того, що порушення умов договору сталося не з вини відповідача матеріали справи не містять, так як і відсутні докази вчинення відповідачем усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, оскільки знову ж таким договір укладався за існуванням об`єктивних обставин та за умов воєнного стану на території України, що відповідно виключає винятковість даного випадку для зменшення розміру штрафних санкцій та звільнення відповідача від відповідальності.

Таким чином, доводи відповідача з приводу обставин які не дозволили йому здійснити поставку товару в строки та належної якості, обумовлені сторонами в специфікації до договору не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а тому дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ ЕНЕРДЖІ" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 у справі № 910/10380/23 - без змін.

Матеріали справи № 910/10380/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко