УХВАЛА

м. Київ

05.12.2023Справа № 761/12780/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування арешту земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача про скасування арешту земельної ділянки.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2023 року позов про скасування арешту земельної ділянки залишено без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.11.2023 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.03.2023 року скасовано, провадження по справі закрито. Роз`яснено позивачеві право протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали звернутися до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі, із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.11.2023 року заяву ОСОБА_1 про передачу справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування арешту земельної ділянки передано до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2023 року справу передано для розгляду ОСОБА_2 .

Позивач просить суд скасувати арешт земельної ділянки площею 0,9101 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , кадастровий номер :06:014:0002 за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, накладений Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, згідно Постанови про арешт майна боржника, серія та номер: ВП №63887116 від 04.06.2021 року.

Передаючи справу № 761/12780/22 з Київського апеляційного суду до Господарського суду міста Києва, Київський апеляційний суд посилався на те, що арешт на спірну земельну ділянку накладено у межах справи Господарського суду міста Києва №910/7338/19 та може бути скасовано за клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у передбаченому ч. 1 ст. 145 ГПК України порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ГПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Однак, ОСОБА_1 не є учасником справи Господарського суду міста Києва №910/7338/19, а звернувся з окремим позовом до суду загальної юрисдикції.

Згідно з статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належіть їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Зазначена норма є спеціальною та передбачає порядок вирішення спорів, що виникають між органом державної виконавчої служби та особою, яка не є боржником у виконавчому провадженні, з приводу накладення арешту на майно такої особи і у разі виникнення спору належним способом захисту прав особи є саме звернення до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту. Відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №913/567/19 (913/176/20).

Як вбачається зі змісту позовної заяви, вимоги позивача пов`язані з нерухомим майном, а саме: земельною ділянкою площею 0,9101 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , кадастровий номер :06:014:0002, яка знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.02.2021 року по справі №911/2390/18 вказує, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Таким чином, даний спір не відноситься до юрисдикції Господарського суду міста Києва, а тому підлягає передачі для розгляду іншого суду за територіальною підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна.

В свою чергу, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суддя передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене, справа № 761/12780/22 підлягає передачі до Господарського суду Київської області за територіальною підсудністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 30, 31, 232-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Передати справу № 761/12780/22 за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна