РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.11.2023Справа № 910/13150/23
За позовом: Київська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

1) Головного управління Національної гвардії України

2) Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПТАВТОТРЕЙД"

про стягнення 9 590,06 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

До Господарського суду міста Києва звернулось Київська спеціалізована прокуратура у сфері оборони Центрального регіону в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Головне управління Національної гвардії України, Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТАВТОТРЕЙД" про визнання недійсним Договору №1АС від 11.3.2022 в частині стягнення сплаченого ПДВ, стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/13150/23 та призначено до розгляду на 15.09.2023.

Ухвалою суду від 15.09.2023 розгляд справи відкладено на 03.11.2023.

В підготовче засіданні 03.11.2023 представники прокуратури та позивача з?явилися, надали усні пояснення.

В підготовче засіданні 03.11.2023 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2023 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.11.2023.

В судове засідання 20.11.2023 представник прокуратури з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 20.11.2023 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.11.2023 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

11.03.2022 військова частина НОМЕР_1 НГУ уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОПОСТАЧ-ОМЕГА» (далі - ТОВ «УКРАВТОПОСТАЧ-ОМЕГА», відповідач) договір № 1АС (далі - Договір) про закупівлю запасних частин.

Зокрема, згідно п. 1.1 Договору постачальник, яким є відповідач, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі поставити товар замовнику (позивачу-2), а замовник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування товару, ціна та кількість товару визначатиметься специфікацією (Додаток № 1) та становить його невід`ємну частину.

Згідно з п. 1.3 Договору асортимент товару визначений на підставі ДК-021:2015, а саме: 021:2015-34330000-9 - запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна сума Договору становить 44 064 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ 7 344,00 грн.

ТОВ «УКРАВТОПОСТАЧ-ОМЕГА» поставило обумовлений товар на зазначену суму, що підтверджується видатковою накладною № 92 від 11.03.2022.

Військова частина НОМЕР_1 НГУ, на виконання умов Договору, оплатила поставлений відповідачем товар у сумі 44 064,00 грн, у тому числі ПДВ 7 344,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням з відміткою про оплату № 850 від 12.03.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2022 № 178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» (далі - постанова КМУ № 178) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану, операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії. Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби України тощо, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Постанова КМУ № 178 набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

05.05.2023 військова частина НОМЕР_1 НГУ звернулась із листом-вимогою № 1/30/10/3-575 до ТОВ «УКРАВТОПОСТАЧ-ОМЕГА» про повернення сплачених коштів у виді податку на додану вартість за вказаним договором № 1 АС у розмірі 7344,00 грн, який останнім безпідставно залишений без задоволення.

Згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОПОСТАЧ-ОМЕГА» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТАВТОТРЕЙД» (далі - ТОВ «ОПТАВТОТРЕЙД»).

07.06.2023 військова частина НОМЕР_1 НГУ звернулась із листом-вимогою № 1/30/10/3-769 до ТОВ «ОПТАВТОТРЕЙД» про повернення сплачених коштів у виді податку на додану вартість за вказаним договором № 1АС у розмірі 7344,00 грн.,3 % річних та інфляційних втрат.

Позивач просить визнати Договір № 1 АС від 11.03.2022 в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 7344,00 грн недійсним, указані кошти повернуті позивачу із застосуванням наслідків, що передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , враховуючи наступне.

У частині першій статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною другою статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин першої і третьої ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ПК України податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом «г» підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V ПК України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оборону України» у разі збройної агресії проти України органи державної влади та органи військового управління, не чекаючи оголошення стану війни, вживають заходів для відсічі агресії. На підставі відповідного рішення Президента України Збройні Сили України разом з іншими військовими формуваннями розпочинають воєнні дії.

02.03.2022 прийнято постанову Кабінету Міністрів України «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» № 178.

Відповідно до пунктів 1, 2 вищевказаної постанови, до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в

цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Приписи статті 217 Цивільного кодексу України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.

Відповідно до висновку Касаційного господарського суду в постанові від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 договір може бути визнаний недійсним в частині включення суми ПДВ до вартості товару.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо визнання недійсним пункту 3.1 Договору № 1 АС від 11.03.2022.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа , яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

У постанові Верховного суду України від 25.02.2015 у справі №910/1913/14 викладено правову позицію, відповідно якої приписи ст. 1212 Цивільного кодексу України застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оскільки відповідач отримав від позивача-2 суму ПДВ, при цьому, що відповідний товар оподатковувався за нульовою ставкою, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 7344,00 грн.

В зв`язку із недобросовісною поведінкою відповідача позивачем було нараховано інфляційні втрати в розмірі 1982,06 грн. та 3% річних в розмірі 264 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 ЦК України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат в розмірі 1982,06 грн. та 3% річних в розмірі 264,00 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 ,331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Визнати недійсним пункт 3.1. Договору № 1 АС від 11.03.2022 з відповідними змінами в частині включення до ціни договору суми ПДВ, що укладений між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРАВТОПОСТАЧ-ОМЕГА» (на цей час ТОВ «ОПТАВТОТРЕЙД») (02091, м. Київ, Харківське шосе, 144-А, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТАВТОТРЕЙД» (02091, м. Київ, Харківське шосе, 144-А, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2) сплачене ПДВ в розмірі 7344 (сім тисяч триста сорок чотири) грн.., 3% річних в розмірі 264 (двісті шістдесят чотири) грн., інфляційні втрати в розмірі 1982 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 06 коп.

4. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТАВТОТРЕЙД» (02091, м. Київ, Харківське шосе, 144-А, ) на користь Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону (01104, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8а, ідентифікаційний код 38347014) судовий збір в розмірі 5368 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн.

5. Видати накази.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.11.2023.

Суддя В.І. Мельник