ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2023 Справа № 914/1916/23

За позовом: Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Сервіс Аутдор», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Головного управління ДПС у Львівській області, м. Львів,

про: стягнення 148 248,62 грн заборгованості з орендної плати за землю, 36 593,00 грн інфляційних втрат та 5 889,77 грн трьох процентів річних, 1 745,64 грн пені

Суддя Н.Є. Березяк

Секретар судового засідання Р.Р. Волошин

Представники учасників справи:

від позивача: Шаповал О.В. - представник

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівської міської ради до Приватного підприємства «Сервіс Аутдор» про стягнення 352 721,57 грн заборгованості з орендної плати за землю, 116 105,64 грн інфляційних втрат та 18 168,28 грн трьох процентів річних, 1 745,64 грн пені та 129 141,20 грн штрафу.

Ухвалою суду від 22.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справи, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, залучено Головне управління ДПС у Львівській області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Рух справи відображено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

21.09.2023 за вх. №3751/23 позивачем подано заяву про зміну предмету позову у справі №914/1916/23, в якій просить суд стягнути з ПП «Сервіс аутдор» () на користь Львівської міської ради (Код ) заборгованість зі сплати орендної плати за землю за Договором оренди землі № Ф-3019 у розмірі 148 248 грн. 62 коп., інфляційне збільшення в розмірі 36 593 грн. 00 коп. 3 % річних в розмірі 5 889 грн., 77 1 745 грн. 64 коп. пені; стягнути з 11П «Сервіс аутдор» () на користь Львівської міської ради, в особі департаменту містобудування сплачений судовий збір у розмірі 2 887 грн. 16 коп.; повернути на користь Львівської міської ради, в особі департаменту містобудування сплачений судовий збір у розмірі 6381 грн. 07 коп. відповідно до платіжного доручення № 174 від 07.06.2023.

Протокольною ухвалою від 21.09.2023 суд прийняв заяву Львівської міської ради про зміну предмета позову до розгляду.

Ухвалою суду від 19.10.2023 закрито підготовче провадження у справі № 914/1916/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.11.2023.

В судових засіданнях представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги (з врахуванням заяви про зміну предмету позову) підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити з підстав і мотивів, викладених в позовній заяві і заяві про зміну предмету позову. Позовні вимоги обґрунтовано наявністю у відповідача заборгованості за договором оренди землі в частині повної та своєчасної оплати орендної плати.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, ухвали суду були скеровані відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та повернуті на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку за закінченням терміну зберігання.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18).

В судове засідання 23.11.2023 представник третьої особи не з`явився. Головне управління Державної податкової служби у Львівській області у поданому відзиві на позовну заяву б/н від 12.07.2023 (вх.№18235/23 від 24.07.2023) повідомило, що з лютого 2020 року підприємством орендна плата за землю не нараховувалась, податкова декларація з орендної плати за землю за 2021-2023 не подавалась, орендна плата не сплачувалась. Заборгованість ПП «Сервіс Аутдор» відстуня та просило суд позовні вимоги Львівської міської ради задовільнити.

Суд, заслухавши представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Як встановлено судом, 25 травня 2017 року Львівською міською радою прийнято ухвалу №2017 «Про продовження ПП «Сервіс-Аутдор» терміну оренди земельної ділянки на вул. Кульпарківській, 93-а».

Згідно Ухвали № 2017, 30 червня 2017 року між Львівською міською радою та Приватним підприємством «Сервіс-Аутдор» укладено Договір оренди землі, який зареєстрований у Львівській міській раді 30 червня 2017 року за №Ф-3019 (надалі- Договір № Ф -3019), про що у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі Ф-3 вчинено запис.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі Договору оренди землі від 30.06.2017 року за № Ф-3019 за Приватним підприємством «Сервіс-Аутдор» зареєстровано право оренди земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0018, яка розташована у м. Львові на вул. Кульпарківська, 93а.

Відповідно до п.1 та п.2 Договору № Ф-3019, орендодавець - Львівська міська рада надає, а орендар - Приватне підприємство «Сервіс-Аутдор» приймає в строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0018, яка розташована у м. Львові на вул. Кульпарківській, 93а, площею 0.0573 га, у тому числі під громадською забудовою - 0,0573 га (у тому числі площею 0.0573 га у межах червоних ліній без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень) для обслуговування офісної будівлі.

Договір оренди землі, згідно п. 8 Договору, укладено строком на 10 (десять) років до 25 лютого 2027 року.

Пунктом 5 Договору № Ф-3019 зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 449 300 грн. 76 коп.

Згідно п.9 Договору № Ф-3019, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 49 423 грн. 08 коп. в рік, що становить 3 (три) відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісячно рівними частинами розрахунковий рахунок для юридичних осіб до 30-го числа місяця наступного за звітним.

Згідно п.10 Договору № Ф - 3019 обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюються з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або змін договору оренди чи продовження його дії.

Пунктом 11 Договору №Ф-3019, закріплено, що орендна плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п. 14 Договору №Ф-3019 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором стягується пеня у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки НБ України, діючої на день виникнення заборгованості або на день її погашення несплаченої суми за кожний день прострочення.

Орендодавець, відповідно п. 28 Договору № Ф -3019, має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору (п. 41 Договору № Ф -3019).

Як зазначає позивач, за період користування земельними ділянками з 01.06.2020 31.03.2022 відповідач не виконує умови Договору оренди землі, які стосуються оплати, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 148 248,652 грн, чим порушено норми чинного законодавства України та права орендодавця земельної ділянки - Львівської міської ради.

Факт наявності заборгованості у Відповідача за Договором оренди землі підтверджується довідкою Управління адміністрування місцевих та залучених фінансів Департаменту фінансової політики Львівської міської ради про наявну заборгованість.

Відповідачу було надіслано претензію департаменту містобудування ЛМР від 06.05.2022 року № 24-вих-31801 про сплату заборгованості за договором. Проте вимоги претензій відповідач не виконав.

Наведене стало підставою для звернення з даним позовом до суду з матеріально правовою вимогою про стягнення з відповідача ( з врахуванням заяви про зміну предмета позову) 148 248,62 грн - сума боргу за оренду земельно ділянки, 36 593,00 грн - інфляційного збільшення та 5889,77 грн - 3% річних та 1 745,64 пені.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані та такі що підлягають до задоволення.

При ухваленні рішення, суд виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші ресурси, які знаходяться в межах України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права власності землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють їх від імені та в інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені конституцією та іншими законами.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до частини 2 статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України у вказаній редакції).

Отже, чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Між сторонами у справі виникли права і обов`язки на підставі договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено, що сторони 30.06.2017 уклали договір оренди землі.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У матеріалах справи відсутні та сторонами не надані докази визнання недійсним спірного договору чи визнання неукладеним в певній частині. Спірний договір містить всі істотні вимоги передбачені чинним законодавством. Також відсутні докази про розірвання спірного договору.

Укладений між сторонами договір оренди землі є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже, в силу положень статті 179 Господарського кодексу України, статей 204, 629 Цивільного кодексу України породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема право Львівської міської ради, як орендодавця, отримати орендну плату та обов`язок ПП «Сервіс Аутдор», як орендаря, сплатити цю плату у визначені договором розмірі та строки.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно п.9 Договору № Ф -3019, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 49 423,08 грн в рік, що становить 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та вноситься щомісяця рівними часинами на розрахунковий рахунок для юридичних осіб до 30-го числа місяця наступного за звітним.

Таким чином, Відповідач повинен вносити щомісячно рівну частину річної орендної плати у розмірі 4 118 грн. 59 коп. до 30-го числа місяця наступного за період користування земельною ділянкою 01.06.2020 - 31.12.2021.

Відповідно до п. 10 Договору оренди землі № Ф -3019 від 30.06.2017 обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюються з урахуванням індексації. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації.

Відповідно до Листа від 11.01.2022 № 6-28-0.222-275/2-22 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2021 рік» Державної Служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України повідомляє, що за інформацією Державної служби статистики України, індекс споживчих цін за 2021 рік становить 110,0%.

Враховуючи це, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становили у 2021 році 1,1.

Таким чином, змінився розмір орендної плати за землю відповідно до Договору оренди землі № Ф -3019 від 30.06.2017 і станом на період користування земельною ділянкою від 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року становить 54 365 грн 38 коп.

Відтак, Відповідач повинен вносити щомісячно рівну частину річної орендної плати у розмірі 4530 грн. 45 коп. до 30-го числа місяця наступного за період користування земельною ділянкою 01.01.2022 - 31.12.2022 .

Оренда плата вноситься у такі строки: за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п. 11 Договору оренди землі).

Відповідно до Листа від 12.01.2023р. № 6-28-0.222-323/2-23 «Про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2022 рік» Державної Служби України з питань геодезії, картографії та кадастру на виконання статті 289 Податкового кодексу України повідомляє, що за інформацією Державної служби статистики України, індекс споживчих цін за 2022 рік становить 126,6 %.

Враховуючи наведене, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становили у 2022 році - 1,15.

Таким чином, змінився розмір орендної плати за землю відповідно до Договору оренди землі № Ф-3019 від 30.06.2017 і станом на період користування земельною ділянкою від 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року становить 62 520 гри 18 коп.

Відтак, Відповідач повинен вносити щомісячно рівну частину річної орендної плати у розмірі 5 210 грн. 02 коп.( 62520,18-розмір річної орендної плати з врахуванням індексації за 2022 рік / 12 кількість місяців в році) до 30-го числа місяця наступного за період користування земельною ділянкою 01.01.2023 - 31.12.2023.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Враховуючи те, що за період користування земельними ділянками відповідач умов договору оренди землі в частині оплати виконував не належним чином, і на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення перед позивачем спірної заборгованості у розмірі 148 248,62 грн, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог в частині стягнення вказаної суми основного боргу у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати оренди, позивач просив суд стягнути відповідача 36 593,00 грн інфляційних втрат, 5 889,77 грн 3% річних та 1 745,64 грн пені.

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату коштів за надані послуги.

Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних суд вважає його таким, що відповідає положенням чинного законодавства у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 36 593,00 грн інфляційних втрат, 5 889,77 грн 3% річних та 1745,64 грн пені підлягають до задоволення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, наведені положення законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 2887,16 грн.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Згідно долученого до матеріалів справи копії платіжної інструкції №174 від 07.06.2023 позивачем сплачено 9 268,23 грн судового збору за подання позовної заяви, відтак, суд задовольняє клопотання позивача про повернення сплаченого ним судового збору у сумі 6 381,07 грн.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, керуючись статтями 10, 12, 20,73,74,75,76, 79,123,129, 232, 233, 236,237,238,240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Зменшені позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Сервіс Аутдор» (Код , адреса: 79021, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд. 93а) на користь Львівської міської ради (Код , адреса: 79006, м. Львів, площа Ринок, 1) 148 248,62 грн заборгованості зі сплати орендної плати за землю, 36 593,00 інфляційних втрат, 5 889,77 - 3 % річних, 1745,64 грн пені та 2887,16 грн судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Львівської міської ради (Код , адреса: 79006, м. Львів, площа Ринок, 1 ) сплачений судовий збір у розмірі 6 381,07 грн.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 04.12.2023.

Суддя Березяк Н.Є.