ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2023м. ДніпроСправа № 904/4577/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Брагінець В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Північне -007", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Рудика Сергія Анатолійовича, м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта", м. Київ

про відшкодування шкоди в натурі

Представники:

Від позивача: Чернецька О.А., ордер серія АЕ № 122945 від 03.10.2023, адвокат

Від відповідача: не з`явився

Третя особа: не з`явився

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Північне-007" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Рудика Сергія Анатолійовича, в якому просить зобов`язати відповідача відшкодувати шкоду, завдану позивачу в натурі шляхом вивезення будівельного сміття та повного відновлення асфальтового покриття та бордюрів на прилеглій території біля приміщення за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 17, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Північне-007" на праві власності.

Разом із позовною заявою позивач надав клопотання про витребування доказу, в якому просив витребувати у відповідача - Фізичної особи-підприємця Рудика Сергія Анатолійовича належним чином засвідчену копію договору підряду № Р-06-03-2023 від 27.03.2023 на виконання будівельних робіт з ТОВ "Нова Пошта" за адресою м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 17 та бульвар Слави, буд. 21, прим.108.

Клопотання обґрунтоване тим, що шкода, завдана позивачу в натурі на прилеглій території біля приміщення за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 17, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Північне-007" на праві власності, була завдана відповідачем внаслідок виконання договору № Р-06-03-2023 від 27.03.2023, і, оскільки позивач не є стороною договору, він не може надати його суду.

Ухвалою від 28.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

31.08.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 04.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.10.2023.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9).

29.09.2023 від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, а також клопотання про розгляд справи без її участі.

03.10.2023 позивач в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач та третя особа в підготовче засідання не з`явилися.

Відповідач направив відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. Крім того, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвалою від 03.10.2023 відкладено підготовче засідання на 31.10.2023, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Північне-007" про витребування доказу задоволено.

Витребувано в Фізичної особи-підприємця Рудика Сергія Анатолійовича та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" копію договору підряду № Р-06-03-2023 від 27.03.2023, завірену належним чином.

24.10.2023 від відповідача надійшла заява про доручення документів до матеріалів справи.

31.10.2023 позивач в підготовчому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач та третя особа в підготовче засідання не з`явилися.

Ухвалою від 31.10.2023 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду по суті в засіданні на 20.11.2023.

20.11.2023 в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач та третя особа в підготовче засідання не з`явилися.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

20.11.2023 в судовому засіданні, в порядку ст. 240 ГК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Позивач зазначає, що між ним та ТОВ "Нова Пошта" укладений договір оренди нежитлового приміщення № Д48 від 27.04.2023, згідно якого позивач передав третій особі приміщення розташовані за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпро, бульвар Слави, 17, м. Дніпро, бульвар Слави, 21, приміщення 108. Загальна площа-738,3 м2.

Станом на дату передачі приміщення, яке розташоване за адресою м. Дніпро, бульвар Слави, 17, прилегла територія до приміщення була упорядкована та не містила втручань, покриття по тротуару цілісне, будівельні матеріали, риштування, інструменти та будівельне сміття відсутні.

Позивач стверджує, що 14.08.2023 він здійснив візит до приміщення з метою перевірки стану ремонтних робіт, виявив необхідність усунути пошкодження тротуару та прибрати будівельні матеріали, які розміщені на прилеглій території до приміщення за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 17, попри те, що позивачем не здійснювались жодні будівельні роботи та втручання в тротуарне покриття, згоду на такі дії третім особам не надавалося.

Позивач зазначив, що ним з`ясовано, що на прилеглій до приміщення території знято асфальтне покриття та демонтовано бордюри, хаотично розміщено будівельні матеріали, сміття не прибрано, що перешкоджає мешканцям будинку вільно пересуватись.

Позивач стверджує, що на місці ним було з`ясовано, що зазначені дії вчинено відповідачем на підставі договору № Р-06-03-2023 від 27.03.2023 та є підрядником ТОВ Нова Пошта, тобто орендаря.

Позивач зазначає, що не надавав дозвіл відповідачу на виконання зазначених робіт, не укладав із ним будь-якого договору з цього приводу, не погоджував вчинення зазначених дій.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач підтвердив укладення з третьою особою договору № Р-06-03-2023 від 27.03.2023 на проведення ремонтних робіт за адресою бульвар Слави, 17 та 21 прим. 108.

Відповідач зазначив, що здійснював ремонтні роботи у відповідності до проектної документації, та, завершуючи роботи біля фасадної частини приміщення ним були здійснені дії з демонтажу старого асфальтного покриття, вказані роботи з демонтажу не були завершені, оскільки місцеві мешканці почали чинити перешкоди.

Таким чином, відповідач не заперечив проти задоволення позовної заяви.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ.

Письмові пояснення від третьої особи не надходили.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом доказування в даній справі є наявність підстав для зобов`язання відповідача відшкодувати шкоду, завдану позивачу в натурі шляхом вивезення будівельного сміття та повного відновлення асфальтового покриття та бордюрів на прилеглій території біля приміщення за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 17, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Північне-007" на праві власності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Як убачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Північне-007" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (орендар, третя особа) укладений договір оренди нежитлового приміщення № Д48 від 27.04.2023, згідно п.1.1. якого орендодавець згідно з умовами даного договору передає, а орендар приймає, у строкове платне користування (оренду) нежитлове приміщення (далі за текстом приміщення), загальною площею 738,3 м2.

План-схема розташування приміщення є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 1.2. договору приміщення розташовані за адресами: Дніпропетровська область, м. Дніпро, бульвар Слави, 17, м. Дніпро, бульвар Слави, 21, приміщення 108.

Приміщення передається орендарю для цілей розміщення офісу/відділення та обробки відправлень та/або для здійснення іншої підприємницької діяльності, передбаченої статутом орендаря. (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 1.6. договору, приміщення зазначене в п.1.1. договору, належить орендодавцю на підставі Акта№1, Акта№2 приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу 05.12.2022, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстрований за № 2303, 2304, №2305, 2306.

Приміщення вважається фактично переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі (п. 3.4. договору).

Підпунктом 5.1.9. пункту 5.1. договору передбачено, що орендар зобов`язується, зокрема, утримувати прилеглу територію (до 5 метрів від фасаду) в належному стані (прибирання снігу, криги, листя, сміття та ін.).

Підпункт 5.2.4. пункту 5.2. договору встановлює право орендаря, за згодою орендодавця проводити перевлаштування, перепланування, поліпшення перебудову та реконструкцію приміщення. Затрати, понесені орендарем на поліпшення та ремонт приміщення, є затратами орендаря, не збільшують вартість приміщення та не зараховуються в рахунок орендної плати, якщо сторони письмово не домовилися про інше.

Договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.01.2026.

Електронний документ вважається укладеним сторонами та підписаним всіма необхідними повноважними підписантами з обох сторін у дату, зазначену в тексті такого електронного документа. (п. 12.14 договору).

Таким чином, даний договір, який підписаний електронними підписами, з боку третьої особи 28.04.2023, з боку позивача 01.05.2023, вважається укладеним 27.04.2023, тобто датою, зазначеною в документі.

Сторони також уклали акт приймання-передачі приміщення в оренду від 15.05.2023 (електронні підписи від 16.05.2023), згідно якого позивач передав, а третя особа прийняла в оренду нежитлове приміщення загальною площею 738,3 м2 за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, бульвар Слави, 17, м. Дніпро, бульвар Слави, 21, приміщення 108.

Позивач зазначає, що станом на дату передачі приміщення в оренду, яке розташоване за адресою м. Дніпро, бульвар Слави, 17, прилегла територія до приміщення була упорядкована та не містила втручань, покриття по тротуару цілісне, будівельні матеріали, риштування, інструменти та будівельне сміття відсутні.

Позивач стверджує, що 14.08.2023 він здійснив візит до приміщення з метою перевірки стану ремонтних робіт, виявив необхідність усунути пошкодження тротуару та прибрати будівельні матеріали, які розміщені на прилеглій території до приміщення за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 17, попри те, що позивачем не здійснювались жодні будівельні роботи та втручання в тротуарне покриття, згоду на такі дії третім особам не надавалося.

Позивач зазначив, що ним з`ясовано, що на прилеглій до приміщення території знято асфальтне покриття та демонтовано бордюри, хаотично розміщено будівельні матеріали, сміття не прибрано, що перешкоджає мешканцям будинку вільно пересуватись.

Позивач стверджує, що на місці ним було з`ясовано, що зазначені дії вчинено відповідачем Фізичною особою-підприємцем Рудиком Сергієм Анатолійовичем, як підрядником на підставі договору підряду № Р-06-03-2023 від 27.03.2023, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" (замовником), згідно умов якого підрядник зобов`язався на власний ризик, своїми силами та засобами виконати ремонтні, електромонтажні та інші роботи у відповідності до погодженого сторонами кошторису, складеного за формою, встановленою додатком № 1 до договору, та в строки, визначені розділом 3 договору.

Відповідач зазначив, що здійснював ремонтні роботи у відповідності до проектної документації, та, завершуючи роботи біля фасадної частини приміщення ним були здійснені дії з демонтажу старого асфальтного покриття, вказані роботи з демонтажу не були завершені, оскільки місцеві мешканці почали чинити перешкоди.

Відповідач не заперечив проти задоволення позовної заяви.

Позивач зазначає, що не надавав дозвіл відповідачу на виконання зазначених робіт, не укладав із ним будь-якого договору з цього приводу, не погоджував вчинення зазначених дій.

Вказане стало причиною звернення позивача до суду з позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частинами першою, другою статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) унормовано, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Водночас частиною другою статті 20 Господарського кодексу України встановлено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Так, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Так, згідно приписів ч.ч. 1,2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Так, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Встановлені в статті 1166 Цивільного кодексу України умови відшкодування шкоди поширюється на всі норми, які входять до глави 82 Цивільного кодексу України у тій мірі в якій їх не відміняють спеціальні правила передбачені окремими статтями зазначеної глави.

В передбачених законом випадках на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодування шкоди і при відсутності в його діях вини.

Статтею 1192 Цивільного кодексу України зазначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на момент розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів завдання шкоди саме позивачу, оскільки останнім не доведено, що територія, на якій він просить відповідача відшкодувати шкоду, завдану позивачу в натурі шляхом вивезення будівельного сміття та повного відновлення асфальтового покриття та бордюрів біля приміщення за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, буд. 17, належить йому. Крім того, позивач в судовому засіданні зазначав, що прибудинкова територія належить територіальній громаді міста Дніпро, а чинним законодавством не допускається звернення з позовом в інтересах третіх осіб.

Також слід зазначити, що позивачем не надано доказів в підтвердження того, що роботи за договором підряду № Р-06-03-2023 від 27.03.2023 виконані саме відповідачем, оскільки з даного договору не вбачається ані переліку робіт, ані того, на якому об`єкті вони мали бути виконані, а визнання відповідачем обставин, викладених в позові та відсутність заперечень проти його задоволення не є обов`язковим для суду, оскільки жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2 ст. 86 ГПК України)

Крім того, згідно з положеннями статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами у господарському процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права.

Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. Висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

Позов, для того, щоб бути задоволеним, має бути пред`явлений до належного відповідача.

Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що Фізична особа-підприємець Рудик Сергій Анатолійович є неналежним відповідачем, оскільки, як свідчить позовна заява, саме на вимогу орендаря Фізична особа-підприємець Рудик Сергій Анатолійович мав виконати підрядні роботи.

При чому, відповідно до п. 5.2.4. договору оренди нежитлового приміщення № Д48 від 27.04.2023 орендар має право, за згодою орендодавця проводити перевлаштування, перепланування, поліпшення перебудову та реконструкцію приміщення. Затрати, понесені орендарем на поліпшення та ремонт приміщення, є затратами орендаря, не збільшують вартість приміщення та не зараховуються в рахунок орендної плати, якщо сторони письмово не домовилися про інше.

Однак, як зазначив позивач, орендар жодного дозволу на виконання робіт від орендодавця не отримував.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Зважаючи на обставини справи та норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Північне -007" до Фізичної особи-підприємця Рудика Сергія Анатолійовича, Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про відшкодування шкоди в натурі -відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.11.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко