ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 910/11141/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від ТОВ «Арис-Юг»: Брижатий С.В. (в.о. директора) - за наказом № 471-К від 27.10.2020;

від ТОВ «Арис-Юг»: розпорядник майна, арбітражний керуючий Шифердеккер О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 (суддя Чеберяк П.П.) зокрема, визнано кредиторами у справі № 910/11141/21 по відношенню до боржника: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» в розмірі 8 438 251,45 грн, з яких: 7 993 204,71 грн - вимоги четвертої черги, 445 046,74 грн - вимоги шостої черги; Товариство з обмеженою відповідальністю «Арис Балтія» в розмірі 11 498 087,90 грн - вимоги четвертої черги; Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби в розмірі 123 070 941,40 грн, з яких: 46 776 162,00 грн - вимоги третьої черги, 76 294 779,40 грн - вимоги шостої черги.

Судове рішення прийняте з посиланням на приписи ст.ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ) та мотивоване обґрунтованістю кредиторських вимог заявників.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило, зокрема, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 в частині: виключити Головне управління Державної податкової служби у м. Києві з кредиторів; визнати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві кредитором, вимоги якого заявлені після завершення строку, визначеного для їх подання; судові витрати покласти на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, поміж іншого, що Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося до суду із заявою про визнання кредитором з пропуском встановленого законом строку.

Також, на переконання Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг», всі суми, які зазначені у податкових повідомленнях-рішеннях не відповідають сумі, що була заявлена Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві та затверджена місцевим господарським судом.

Крім того, як зазначає скаржник, податкові повідомлення-рішення на загальну суму 123 070 941,64 грн наразі оскаржуються, а тому, в порядку Податкового кодексу України вважаються неузгодженими.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

26.10.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг», арбітражного керуючого Шифердеккер Оксани Олександрівни надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким остання просить суд, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» задовольнити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким виключити Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби з реєстру кредиторів по відношенню до боржника.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» не надали, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення першої інстанції в апеляційному порядку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Поляков Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 у справі № 910/18707/21 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/11141/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» про банкрутство; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 до надходження матеріалів справи.

05.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/11141/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 у справі № 910/11141/21, поміж іншого, задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» та поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21; відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 призначено на 08.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі № 910/11141/21 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» про забезпечення позову (з урахуванням уточненої заяви про забезпечення позову).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 910/11141/21 задоволено частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» вих. № 28-09/2023 від 28.09.2023 про повернення надмірно сплаченого судового збору у справі № 910/11141/21; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» з Державного бюджету України 27 240,00 грн надмірно сплаченого судового збору, у відповідності до платіжної інструкції № 133 від 15.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 у справі № 910/11141/21 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» вих. № 28-09/2023-1 від 28.09.2023 про повернення надмірно сплаченого судового збору у справі № 910/11141/21; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» (02141, м. Київ, вул. О. Мишуги, 10, оф. 214, на рахунок відкритий у Акціонерному товаристві «Райффайзен Банк» № НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 00 коп надмірно сплаченого судового збору, у відповідності до платіжної інструкції № 134 від 22.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2023 у справі № 910/11141/21, зокрема, задоволено заяву розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг», арбітражного керуючого Шифердеккер Оксани Олександрівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції власними технічними засобами.

Явка представників сторін

08.11.2023 у судове засідання з`явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» та розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг», арбітражний керуючий Шифердеккер Оксана Олександрівна (в режимі відеоконференції).

Інші учасники справи у судове засідання 08.11.2023 не з`явилися; про причини нез`явлення суд не повідомили.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» та розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг», арбітражного керуючого Шифердеккер Оксани Олександрівни.

Позиції учасників справи

08.11.2023 у судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» та розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг», арбітражний керуючий Шифердеккер Оксана Олександрівна (в режимі відеоконференції) підтримали доводи апеляційної скарги з підстав викладених ній і у відзиві на апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» (ідентифікаційний номер 31745725) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство у зв`язку із наявною та непогашеною заборгованістю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2021 відкрито провадження у справі № 910/11141/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг»; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Шифердеккер Оксану Олександрівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 217 від 21.02.2013).

Оголошення про відкриття провадження у справі № 910/11141/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 12.10.2021 за № 67382.

10.11.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника на суму 7 705 979,88 грн.

15.11.2021 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис Балтія» надійшла заява з кредиторськими вимогами до боржника на суму 11 498 087,90 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2021 у справі № 910/11141/21 прийнято заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» з кредиторськими вимогами до боржника на суму 7 705 979,88 грн та Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис Балтія» з кредиторськими вимогами до боржника на суму 11 498 087,90 грн до розгляду.

19.11.2021 до Господарського суду міста Києва від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надійшла заява із кредиторськими вимогами до боржника на суму 123 070 941,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2021 у справі № 910/11141/21 зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у місті Києві усунути допущені недоліки заяви про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг».

04.01.2022 до Господарського суду міста Києва від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надійшла заява про усунення недоліків заяви про визнання кредиторських вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2022 у справі № 910/11141/21 заяву Головного управління Державної податкової служби у місті Києві з кредиторськими вимогами до боржника на суму 123 070 941,00 грн прийнято до розгляду.

30.01.2023 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» надійшла заява про уточнення кредиторських вимог до боржника.

За наслідками розгляду вищевказаних заяв з грошовими вимогами, місцевим господарським судом постановлено судове рішення, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» та розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг», арбітражного керуючого Шифердеккер О.О., обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Об`єктом апеляційного перегляду є ухвала Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 в частині визнання кредитором у справі № 910/11141/21 по відношенню до боржника: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби в розмірі 123 070 941,40 грн, з яких: 46 776 162,00 грн - вимоги третьої черги, 76 294 779,40 грн - вимоги шостої черги.

Згідно з ст. 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

У ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Як зазначалось вище, 19.11.2021 до Господарського суду міста Києва від Головного управління Державної податкової служби у місті Києві надійшла заява із кредиторськими вимогами до боржника на суму 123 070 941,00 грн.

Заявлені кредитором вимоги виникли на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 24.01.2020 № 2, яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 18 784 241,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 24.01.2020 № 2, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на суму 46 776 162,00 грн та нараховано штрафні санкції на суму 11 694 041,00 грн, що разом складає 58 470 203,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 24.01.2020 № 2, яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 749 186,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 14.09.2020 № , яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 500 000,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 14.09.2020 № , яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 44 567 311,64 грн.

Слід зазначити, що вимоги Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби боржником та розпорядником майна не визнані, оскільки вказані вимоги складають неузгоджені податкові зобов`язання, а відповідні податкові повідомлення-рішення оскаржуються в судовому порядку.

Із заяви про визнання кредитором Головного управління Державної податкової служби у місті Києві вбачається, що відповідно до п.п. 78.1.5, п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у місті Києві № 3848 від 29.11.2019 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» з питань дотримання вимог податкового законодавства, за результатами якої складено акт № 1/26-15-05-02-02/31745725 від 02.01.2020 та встановлено порушення, а саме:

- заниження сум податку на додану вартість на загальну суму 46 776 162,00 грн;

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, в тому числі за грудень 2018 у сумі 749 186 гривень;

- відсутність реєстрації податкових накладних за період з січня 2017 року по грудень 2018 року.

На підставі висновків, викладених у акті перевірки № 1/26-15-05-02-02/31745725 від 02.01.2020, Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № 2, яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 18 784 241,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № 2, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податку на додану вартість на суму 46 776 162,00 грн та нараховано штрафні санкції на суму 11 694 041,00 грн, що разом складає 58 470 203,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 24.01.2020 № 2, яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 749 186,00 грн.

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 17.07.2020 № 4S17, проведена фактична перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» з питань дотримання вимог чинного законодавства, яке регулює придбання, зберігання та реалізацію пального.

Так, за результатами фактичної перевірки складено акт № 1835/26-15-32-07/31745725 від 07.08.2020 та встановлено наступні порушення:

- ч. 8 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (зі змінами та доповненнями), а саме: оптова торгівля пальним без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним;

- п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 та абз. 2 п. 22 підрозділу 5 розділу Податкового кодексу України. Зокрема, боржник здійснював господарські операції з передачі права власності на пальне третім особам, що підпадає під визначення терміну «реалізація пального» у абзаці 2 пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Кодексу.

Отже, вказаною перевіркою встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» здійснювало операції з реалізації пального третім особам без реєстрації платником акцизного податку у порядку, передбаченому Кодексом, чим порушено вимоги п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 та абзацу 2 пункту 22 підрозділу 5 розділу XX Кодексу.

Відповідальність суб`єктів господарювання за здійснення операцій з реалізації пального без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку у порядку, передбаченому цим Кодексом передбачена п. 117.3 ст. 117 Кодексу.

Перевіркою встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» за період з 01.07.2019 по 30.06.2020 реалізовано пального на загальну суму 44 567 311, 64 грн (з урахуванням ПДВ).

На підставі висновків, викладених у акті перевірки № 1835/26-15-32-07/31745725 від 07.08.2020, Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено податкові повідомлення рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 14.09.2020 № , яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 500 000,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення від 14.09.2020 №, яким застосовано до платника податків штрафні фінансові санкції у сумі 44 567 311,64 грн.

Враховуючи викладене у Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» обліковуються грошові зобов`язання у розмірі 123 070 941,40 грн, з яких: 46 776 162,00 грн - основний платіж, 76 294 779,40 грн - штрафні санкції.

За таких обставин, місцевий господарський суд належним чином дослідивши матеріали справи, дотримуючись норм процесуального та матеріального права, дійшов вірного висновку про визнання заявлених у справі Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленим підрозділом Державної податкової служби вимог та включення до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» на суму 123 070 941,40 грн, з яких: 46 776 162,00 грн - вимоги третьої черги, 76 294 779,40 грн - вимоги шостої черги.

Стосовно доводів скаржника про те, що заява Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби з вимогами до боржника подана поза межами строку, встановленого ст. 45 КУзПБ, необхідно вказати таке.

Як вже зазначалось вище, в силу ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, повідомлення про відкриття провадження у справі № 910/11141/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Арис-Юг» було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 12.10.2021 за № 67382.

Приписами ст. 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.

Близька за змістом правова позиція викладена Верховним Судом і щодо визначення строку на заявлення кредиторських вимог відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», положення ч. 1 ст. 23 якого щодо обрахування строку для звернення кредитора є аналогічними положенням ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №607/6254/15, постанова Верховного Суду від 24.07.2020 у справі №904/3060/19).

Враховуючи загальні правила обчислення строків, визначені положеннями цивільного законодавства, відлік визначеного ст. 45 КУзПБ строку для пред`явлення грошових вимог до боржника починається з наступного дня після оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство, у даному випадку - з 13.10.2021.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 20.05.2021 у справі № 904/2166/20.

Слід зазначити, що у вищевказаній постанові колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, тобто першим днем перебігу цього строку є день, наступний за днем офіційного оприлюднення такого оголошення.

За таких обставин, Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленим підрозділом Державної податкової служби подано заяву з кредиторськими вимогами до боржника в межах тридцятиденного строку, встановленого ст. 45 КУзПБ, так як вказана заява надіслана до суду 05.11.2023, про що свідчить накладна кур`єрської експрес-доставки № 00203584 від 05.11.2021.

Відтак, доводи скаржника про подання заяви Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленим підрозділом Державної податкової служби із кредиторськими вимогами до боржника на суму 123 070 941,40 грн поза встановленого законом строку, є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Також, слід зазначити, що неузгодженість суми грошового зобов`язання не означає, що зобов`язання не існує або може не враховуватися при зверненні із заявою про визнання кредиторських вимог. До того ж, скаржником не надано доказів визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи вищевикладене, інші твердження апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21, а отже, у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

За таких обставин решту аргументів скаржника, окрім викладених у мотивувальній частині постанови, суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 підлягає залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, судом покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗС Інвест-Юг» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.08.2023 у справі № 910/11141/21 залишити без змін.

3. Справу № 910/11141/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 05.12.2023 (у зв?язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. у відпустці).

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

Б.М. Поляков