ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.11.2023 Справа №905/1289/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І. за участю секретаря судового засідання Линник Т.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Дніпро, Дніпропетровська область,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Вінс», смт. Райгородок, Донецька область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі», м. Дніпро, Дніпропетровська область,

про стягнення заборгованості у сумі 14401,86грн, 3% річних у сумі 349,21грн, інфляційних втрат у сумі 359,70грн, всього 15110,77грн,

За участю:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

від третьої особи: представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м. Дніпро, Дніпропетровська область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Вінс», смт. Райгородок, Донецька область, про стягнення заборгованості у сумі 14401,86грн, 3% річних у сумі 349,21грн, інфляційних втрат у сумі 359,70грн, всього 15110,77грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором постачання електричної енергії споживачу №1981 від 01.01.2021 в частині здійснення повної та своєчасної оплати за отриману електричну енергію.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Донецької області від 29.09.2023; справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 24.10.2023 з подальшим відкладанням на 14.11.2023 та 28.11.2023.

Ухвалою від 16.11.2023 суд в порядку ст.50 Господарського процесуального кодексу України залучив Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі», м. Дніпро, Дніпропетровська область, як оператора системи розподілу електричної енергії, який здійснює розрахунок та надає відомості щодо обсягів споживання електричної енергії відповідачем за спірний період в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

З метою повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань ухвали суду направлялись відповідачу на електронну адресу, зазначену в позовній заяві та за зареєстрованою адресою місцезнаходження згідно з даними ЄДРПОУ. Ухвали відповідач отримав, про що свідчать рекомендоване повідомлення про вручення та інформація з сайту АТ «Укрпошта» про відстеження відправлення, отже в розумінні ст.242 Господарського процесуального кодексу України вважаються врученими.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, пояснень по справі не надала.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи учасникам справи було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, передбачених ст. ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу по суті.

Враховуючи ненадання відповідачем відзиву, суд згідно з положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

У судове засідання 28.11.2023 сторони представників не направили; позивач подав заяву про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач для проведення розрахунків з відповідачем як фактичним споживачем електричної енергії відкрив Товариству з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Вінс» особовий рахунок №1981.

Відповідач своєю чергою здійснював оплати за отриману від позивача електричну енергію, зокрема була здійснена оплата рахунку на попередню оплату за розрахунковий період січень 2021 від 29.12.2020 №5628206SB на суму 4000,00грн та від 29.12.2020 №5628207SB на суму 4000,00грн з призначенням платежу «Платежі населення попередня плата за електроенергію за січень 2021 рах.№30/1981 від 26.11.2020». Ці обставини підтверджуються банківськими виписками та свідчать про те, що шляхом споживання обсягів електричної енергії відповідач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії споживачу, опублікованого на веб-сайті позивача як постачальника електричної енергії.

Заперечень проти проєднання до умов публічного договору про постачання електричної енергії та фактичного споживання електричної енергії відповідач до матеріалів справи не надав.

Як пояснено позивачем на офіційному сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» https://www.dn.yasno.com.ua/ розміщений публічний договір про постачання електричної енергії споживачу та комерційні пропозиції до нього.

До матеріалів справи позивачем надано цей договір та комерційну пропозицію «Надійна-Харків» постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги».

Відповідно до п.п.1.1.-1.2 договору про постачання електричної енергії споживачу №1981 від 01.01.2021 цей договір є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до договору, згідно з заявою-приєднанням, яка є додатком до договору. Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 та є однаковими для всіх споживачів.

Згідно з п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Пунктами 3.1, 3.4 договору передбачено, що датою початку постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але в будь-якому випадку не раніше строку початку дії договору. Постачальник за договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої оплати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком до цього договору.

Розділ 5 договору визначає ціну, порядок обліку та оплати електричної енергії.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору (п.5.1).

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п.5.2).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором. У випадках застосування до споживача погодинних (диференційованих) цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, можуть відображати середню ціну, обчислену на базі різних погодинних (диференційованих) цін (п.5.4).

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п.5.5).

Розрахунки споживача за договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника (за наявності), та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок постачальника з спеціальним режимом використання постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п.5.6).

Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної в комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем (п.5.7).

Відповідно до розділу 5 комерційної пропозиції, яка є додатком №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №1981 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 10 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку. Виставлення рахунків за спожиту електричну енергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим за умови отримання даних про обсяги споживання в оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунків здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду в сервісі «Особистий кабінет». Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет». В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника. У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем. Розрахункові документи можуть бути направлені постачальником на електронну адресу споживача, або отримані споживачем у відповідному енергоофісі постачальника.

Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань (п.13.1 договору).

Згідно з розділом 10 комерційної пропозиції зокрема договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або розірвання.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення постачальником споживача про відмову в пролонгації договору, отже договір постачання електричної енергії споживачу у спірний період є чинним.

За наслідком поставки електроенергії відповідачу за договором №1981 від 01.01.2021 у період листопад 2022 позивачем складено та підписано зі свого боку акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2022 від 30.11.2022 (обсяг 2361кВтгод) на суму 14791,13грн з ПДВ.

Позивачем виставлено відповідачу рахунок №1981 за листопад 2022 від 04.12.2022 з кінцевою датою сплати 09.12.2022 на суму 14791,13грн.

При виставленні рахунку за листопад 2022 позивачем враховано надлишок оплати за попередні періоди на суми 389,27грн, на підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку відповідача.

Як пояснено позивачем акт та рахунок направлялись на електронну адресу відповідача, що відповідачем не спростовано. Разом з тим відомостей щодо підписання актів з боку відповідача або його обґрунтованої відмови від підписання матеріали справи не містять.

Повної оплати за поставлену електричну енергію відповідач не здійснив, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Частиною другою цієї статті встановлено, що суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на вимоги ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, cплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626, ст.11 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України) .

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд зауважує, що за правовою природою типовий договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним і регламентує порядок та умови постачання електричної енергії, відтак до нього застосовуються положення ст.ст. 633 та 634 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Як визначено у ч.ч.1, 2 ст.642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Закон України «Про ринок електричної енергії» визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальник це суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; оператор системи розподілу юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Частиною 2 ст.56 Закон України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Поряд з цим, взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018.

Так, п.1.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Судом встановлено з офіційного вебпорталу регулятора https://www.nerc.gov.ua/ Національної комісії, що здійснює державне державне регулювання у сферах енергетики та комунальних, що відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018 (зі змінами відповідно до постанови НКРЕКП від 03.11.2021 № 1925) Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» є електропостачальником та отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

За приписами п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку). На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п.3.1.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах та на сайті Регулятора.

Згідно з п.3.1.7 зазначених правил договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку.

Як визначено у абз.5 п.13 розділу XVII Закону України «Про ринок електричної енергії» фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачу особовий рахунок №1981.

Матеріалами справи встановлюється здійснення відповідачем оплати першого рахунку на попередню оплату за розрахунковий період січень 2021 від 29.12.2020 №5628206SB на суму 4000,00грн та від 29.12.2020 №5628207SB на суму 4000,00грн з призначенням платежу «Платежі населення попередня плата за електроенергію за січень 2021 рах.№30/1981 від 26.11.2020, що підтверджується банківськими виписками.

Отже укладання договору про постачання електричної енергії споживачу 01.01.2021 №1981 відбулось між Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Вінс» (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (постачальник) шляхом вчинення відповідачем дій, а саме здійснення оплати рахунку на попередню оплату за розрахунковий період січень 2021 та споживання електричної енергії та позивачем відповідних дій щодо поставки відповідачу електричної енергії. Вказані обставини відповідачем не заперечуються.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ч.ч.6,7 ст.276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Електропостачальник зобов`язаний сплачувати своєчасно та в повному обсязі за електричну енергію, куплену на ринку електричної енергії, та послуги, що надаються на ринку електричної енергії (п.7 ч.2ст.57 Закон України «Про ринок електричної енергії»).

Згідно з п.п.4.1.,4.2. гл.4 ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюється у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Послуги з розподілу та електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

У виконання умов договору №1981 від 01.01.2021 з поставки у період листопад 2022 відповідачу електроенергії позивачем складено та підписано зі свого боку акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2022 від 30.11.2022 (обсяг 2361кВтгод) на суму 14791,13грн.

За твердженням позивача акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за листопад 2022 від 30.11.2022 (2361кВтгод) на суму 14791,13грн з ПДВ та рахунок №1981 за листопад 2022 від 04.12.2022 на суму 14791,13грн направлені відповідачу 01.06.2023 на його електронну адресу. Відповідач отримання вказаних акту та рахунку не заперечив.

Згідно з ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені у ст.129 Конституції України та ст.ст.13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про доведеність обставин відправлення направлення акту та рахунку відповідачу та отримання їх відповідачем.

Відсутність мотивованої відмови відповідача від підписання акту за договором зумовлює висновок суду про їх прийняття, отже передання позивачем електроенергії відповідачу за договором №1981 від 01.01.2021 надає позивачу законне очікування, що вартість поставленої електроенергії за цим договором буде оплачена, виходячи з погодженої сторонами вартості.

Відповідачем також не надано обґрунтованих заперечень та належних та допустимих доказів, які б спростовували факт споживання електроенергії за спірний період в обсягах, які визначені позивачем.

При виставленні рахунку за листопад 2022 позивачем враховано надлишок оплати за попередні періоди на суми 389,27грн, на підтвердження чого надано виписку по особовому рахунку відповідача.

Між тим обставини справи свідчать, що відповідач не здійснив остаточного розрахунку за поставлену позивачем у листопаді 2022 електричну енергію у загальній сумі 14401,86грн у визначений розділом 5 комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) строк - не більше 10 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку, тобто за актом за листопад 2022 від 30.11.2022 до 14.12.2022 включно, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором №1981 від 01.01.2021 у сумі 14401,86грн.

Невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленої електроенергії є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, з огляду на що відповідач згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Враховуючи відсутність доказів сплати заборгованості у розмірі 14401,86грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором постачання електричної енергії споживачу №1981 від 01.01.2021 у розмірі 14401,86грн, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 359,70грн за період з січня 2023 по серпень 2023 та 3% річних у сумі 349,21грн за період з 10.12.2022 по 31.07.2023, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За результатом проведеної перевірки наданого позивачем розрахунку 3% річних судом встановлена його невідповідність фактичним обставинам справи в частині невірного визначення початкової дати періоду нарахування 3% річних.

Здійснивши перерахунок 3% річних за правильний період з 15.12.2022 по 31.07.2023 на суму заборгованості 14401,86грн, суд встановив, що належним розміром 3% річних за вказаний період є 271,07грн, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 349,21грн підлягають частковому задоволенню у розмірі 271,07грн.

Перевіривши розрахунки та інфляційних втрат за заявлений позивачем період прострочення, суд встановив, що розрахунки позивача є методологічно та арифметично правильними та відповідають фактичним обставинам справи, отже суд дійшов висновку про задоволення позову щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 359,70грн.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог за приписами п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інших судових витрат до розподілу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 210, 233, 236-237, 239-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Вінс» (84150, Донецька область, смт. Райгородок, вул. Мира, б. 28, кв.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (49044, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, б.7, ) заборгованість у сумі 14401,86грн, 3% річних у сумі 271,07грн, інфляційні втрати у сумі 359,70грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2136,10 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 28.11.2023 суд склав та підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення суд склав та підписав 28.11.2023.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було підписано лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя К.І. Аксьонова