16.11.2023Справа № 910/5172/23
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН"
про ухвалення додаткового рішення
у справі № 910/5172/23
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН"
до Фізичної особи-підприємця Когана Тимура Олександровича
про стягнення 2710167,81 грн
та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Когана Тимура Олександровича
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН"
про стягнення 1524812,44 грн
Суддя Удалова О.Г.
Секретар судового засідання Бенчук О.О.
За участі представників учасників справи:
від позивача Шведа О.В.
від відповідача Івасечко В.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/5172/23 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН" до Фізичної особи-підприємця Когана Тимура Олександровича про стягнення 2710167,81 грн та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Когана Тимура Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН" про стягнення 1524812,44 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі первісні позовні вимоги задоволені повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

24.10.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН" про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив суд стягнути на його користь з Фізичної особи-підприємця Когана Тимура Олександровича судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 120000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2023 розгляд вказаної заяви призначено в судовому засіданні на 16.11.2023.

Фізичною особою-підприємцем Коганом Тимуром Олександровичем клопотань про зменшення витрат на правничу допомогу не надано.

У судовому засіданні 16.11.2023 представник відповідача за первісним позовом просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Представник позивача вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/5172/23, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, а також витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У попередньому (орієнованому) розрахунку суми судових витрат позивач вказував про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2023 у справі первісні позовні вимоги задоволені повністю, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

24.10.2023 позивачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення в розмірі 120000,00 грн.

Тобто заява про ухвалення додаткового рішення подана позивачем в строк, передбачений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У заяві про ухвалення додаткового рішення, як зазначено вище, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 120000,00 грн.

На підтвердження понесення таких витрат позивачем надано суду:

- договір про надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2023 № 848/23;

- додаткову угоду № 1 від 14.06.2023;

- акт прийому-передачі наданих послуг від 23.10.2023;

- детальний опис робіт (наданих) послуг.

Оцінивши подані докази суд зазначає таке.

Відповідно до укладеного між позивачем за первісним позовом (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська фірма «Грамацький і партнери» (Адвокатське фірма/АО) договору від 21.03.2023 № 848-23, сторонами погоджено:

- клієнт доручає, а адвокатська фірма приймає на себе зобов`язання здійснювати захист і представництво клієнта, у т.ч., але не виключено у Господарському суді міста Києва, Північному апеляційному господарському суді, Верховному Суді, надавати йому інші види правничої допомоги у спорі про стягнення заборгованості за позовною заявою клієнта до Фізичної особи- Когана Тимура Олександровича за договором № 1/240621 надання професійних послуг від 24.06.2021 (п. 1.1 договору);

- відповідно до п. 1.2 договору для виконання своїх зобов`язань за договором адвокатська фірма призначає та діє через адвоката Карася Б.О. Адвокатська фірма має право призначити іншого/інших адвоката/адвокатів для цілей виконання цього договору шляхом видачі відповідно ордеру;

- згідно з п. 3.1 договору за надані адвокатською фірмою роботи (послуги), що стосуються спору, вказаного в п. 1.1 договору, у суді першої інстанції клієнт сплачує адвокатській фірмі гонорар у фіксованому розмірі, що визначається з урахуванням необхідного часу для відповідної категорії спорів та становить 30 000,00 грн без ПДВ. У розмір гонорару АО входить: збір та підготовка доказів, складання та подання до відповідного суду позовної заяви та за необхідності відповіді на відзив; підготовка та участь адвоката в підготовчих та/або судових засідань, у т.ч. в режимі відеоконференції; підготовка (складання та оформлення) та подання за належністю будь-якого процесуального документа (чи іншого документа, необхідного для належного виконання цього договору, у т.ч. заяв по суті справи, додаткових доказів); інші види послуг, що спрямовані на виконання цього договору;

- як погоджено п.п. 3.5.1 договору, виконані роботи (надані послуги) за цим договором оплачуються клієнтом протягом 20 робочих днів з моменту підписання клієнтом та АО відповідного акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), якщо інше не погоджено сторонами;

- відповідно до п. 5.2 договору останній вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє до набрання законної сили судовим рішенням, яким остаточно вирішується спір, зазначений в п. 1.1 договору.

Додатковою угодою № 1 від 14.06.2023 сторонами внесено зміни до п. 3.1 та погоджено про наступне: за надані адвокатською фірмою роботи (послуги), що стосуються спору, вказаного в п. 1.1 договору у суді першої інстанції у суді першої інстанції клієнт сплачує адвокатській фірмі гонорар у фіксованому розмірі, що визначається з урахуванням необхідного часу для відповідної категорії спорів та становить 120000,00 грн: 55000,00 грн за роботи (послуги), пов`язані з первісним позовом, та 65000,00 грн за роботи (послуги), пов`язані з зустрічним позовом.

Також сторонами погоджено, що оплата клієнтом гонорару здійснюється протягом 20 робочих днів з дати ухвалення судового рішення, яким завершиться розгляд справи в суді першої інстанції, якщо інше не погоджено сторонами.

23.10.2023 між позивачем за первісним позовом та АО підписано акт прийому-передачі наданих послуг на суму 120000,00 грн (п. 5 акту).

Згідно детального опису робіт (наданих послуг) АО надано позивачу за первісним позовом наступні послуги: збір та підготовка доказів, складання та подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви у справі № 910/5172/23 (8 год. 25 хв.); збір та підготовка доказів, складання та подання до суду відзиву на зустрічну позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (14 год. 30 хв.); підготовка (складання і оформлення) та подання до суду заперечення проти відповіді на відзив (у частині зустрічних позовних вимог) у справі № 910/5172/23 (5 год. 00 хв.); підготовка (складання і оформлення) та подання додаткових пояснень по справі (7 год. 30 хв.); підготовка (складання і оформлення) та подання до суду відповіді на клопотання у справі (1 год. 50 хв.); проведення роботи та надання консультації щодо укладення мирової угоди у справі № 910/5172/23 (2 год. 30 хв.); аналіз судової практики щодо обставин, подібних до справи № 910/5172/23 (2 год. 00 хв.); ознайомлення із матеріалами, що були підготовлені контрагентом у межах виконання договору про надання професійних послуг у справі № 910/5172/23 (15 год. 00 хв.); підготовка та участь адвоката у чотирьох судових засіданнях (4 підготовчих судових засідань); підготовка (складання і оформлення) та подання до суду заяви про ухвалення додаткового рішення (1 год. 30 хв.).

Заперечуючи щодо покладення на відповідача витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 120000,00 грн, відповідач вказав, що: витрати позивача за первісним позовом пов`язані з наданням послуг за договором про надання послуг; вказані відносини не відносяться до складних в юридичному плані; щодо великого обсягу доказів, наданих відповідачем за первісним позовом, останній зазначає, що такі докази все одно б подавались в межах даної справи, оскільки подання доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень є правом учасника справи, при цьому, представники АО були залучені до процесу надання відповідачем за первісним позовом послуг позивачу за первісним позовом та відповідно знали про листування сторін, що подане як докази. У зв`язку з викладеним відповідач за первісним позовом просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

Поряд з цим, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено (аналогічний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/583/19).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Проте, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у пункті 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 24 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі № 903/326/21).

Водночас, у пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, вказано що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи".

Колегія суддів вважає, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання відповідачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited" проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Так, як вказувалось судом вище, у позовній заяві в попередньому (орієнтованому) розрахунку суми судових витрат вказувалось про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

При цьому, як вказується ТОВ «Дітран», сума витрат на правничу допомогу змінилась в сторону збільшення у зв`язку з тим, що ФОП Коганом Т.О. подано зустрічну позовну заяву та велику кількість доказів.

Суд зазначає, що додаткова угода № 1, укладена між ОА та ТОВ «Дітран», була підписана між ними 14.06.2023, однак, подаючи заяви по суті (відзив на зустрічний позов та відповідь на відзив, які подані вже після 14.06.2023), позивач не вказував про понесення ним більшої суми витрат на правничу допомогу.

Крім того, судом враховано, що у договорі про надання правничої (правової) допомоги від 21.03.2023 № 848/23 вже був визначний гонорар АО в розмірі 30000,00 грн за підготовку та подання позовної заяви та необхідних заяв по суті.

При цьому подання ФОП Коганом Т.О. зустрічного позову не змінює обсяг послуг ТОВ «Дітран» за первісним позовом, проте в додатковій угоді № 1 позивачем за первісним позовом та адвокатською фірмою погоджено вже про витрати на правничу допомогу за первісним позовом в розмірі 55000,00 грн, проте не вказано, в чому саме збільшився обсяг правової допомоги за позовом.

Крім того, суд вважає витрати позивача за первісним позовом у розмірі 65000,00 грн за послуги правової допомоги за зустрічним позовом завищеними.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає частково обґрунтованими вимоги позивача за первісним позовом про ухвалення додаткового рішення щодо покладення на відповідача за первісним позовом витрат на правничу допомогу, проте вважає за доцільне обмежити розмір таких витрат до 60000,00 грн, зокрема, 30000,00 грн за послуги з правничої допомоги за первісним позовом та 30000,00 грн за послуги за зустрічним позовом, відповідно витрати позивача в сумі 60000,00 грн залишаються за позивачем за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Когана Тимура Олександровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРАН" (02141, місто Київ, вул. Бориса Гмирі, будинок 1/2, під. 2, офіс 3, код 42324375) 60000,00 грн (шістдесят тисяч грн 00 коп.) витрат на правничу допомогу.

3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Повний текст ухвали складено 04.12.2023.

Суддя О.Г. Удалова