ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" листопада 2023 р. Справа № 924/1183/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Бородата К.В., розглянувши матеріали

За позовом ПАТ "Страхова група "ТАС", м. Київ

до ФОП Ларкова Михайла Володимировича, м.Шепетівка, Хмельницької області

про стягнення 143 107,69 грн.

Представники сторін: не з"явились

Суть:

На адресу господарського суду Хмельницької області 10.11.2023р. надійшла позовна заява ПАТ "Страхова група "ТАС", м. Київ до ФОП Ларкова Михайла Володимировича, м.Шепетівка, Хмельницької області про стягнення 143 107,69 грн.

Ухвалою суду від 13.11.2023р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

На адресу суду 16.11.2023р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в додаток із доказами оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та доказами надсилання відповідачу позовної заяви з додатками.

Ухвалою суду від 17.11.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Представники сторін незважаючи на те, що були належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду даної справи, що підтверджується довідкою про вручення електронного листа від 29.11.2023р. та трекінгом поштового відправлення від 29.11.2023р. в судове засідання не з"явися, відзиву на позов відповідач також суду не надав.

Згідно ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

В силу ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Враховуючи обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Між ПрАТ «СГ «ТАС» та Ларковим Михайлом Володимировичем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AК 5551633 (надалі - ПОЛІС). Забезпеченим ТЗ за Полісом є Volvo FH 12, д.н. НОМЕР_1 (надалі - Забезпечений ТЗ).

30 жовтня 2017 року приблизно о 18 годині, ОСОБА_2 керуючи автопоїздом марки Volvo FH 12, д.н. НОМЕР_1 , із напівпричепом SCHMITZ, д.н. НОМЕР_2 , проїжджаючи по вул. Тракт Глинянський у с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б, д), 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення із задньою частиною трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ трактор МТ382, д.н. НОМЕР_3 , а водій ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи наявність Полісу, водій ОСОБА_3 пошкодженого трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 було проведено його огляд, про що складено протокол огляду ТЗ від 17 липня 2018 року.

Згідно з звіту №-6243 від 18 грудня 2018 року матеріальний збиток, завданий власнику трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 ., становить 88510,00 грн.

Відповідно до звіту №-6243/1 від 23.11.2018 р. вартість трактора в пошкодженому стані, становить 5628,00 грн.

Позивачем, на підставі заяви про страхове відшкодування власника ОСОБА_4 трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 та зібраних документів складено Страховий акт № 19438/33/920 від 02.09.2020 року на суму 82882,00 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 121901 від 04.09.2020 року.

Крім того, до позивача звернувся потерпілий ОСОБА_3 заявою про страхове відшкодування з наданням медичних документів.

Відповідно до ст. 24, 25, 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування витрат на лікування, стійкою втратою працездатності (група інвалідності) та моральною шкодою потерпілому ОСОБА_3 , складає 60225,69 грн.

Позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 08491/33/720 від 05.11.2020 року, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 60 225,69 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією 136653 від 10.11.2020 року.

Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 143 107,69 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду про відшкодування відповідачем завданої шкоди в порядку регресу саме в розмірі 143 107,69 грн.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Приписами ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Між ПрАТ «СГ «ТАС» та Ларковим Михайлом Володимировичем було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів AК 5551633 (надалі - ПОЛІС). Забезпеченим ТЗ за Полісом є Volvo FH 12, д.н. НОМЕР_1 (надалі - Забезпечений ТЗ).

30 жовтня 2017 року приблизно о 18 годині, ОСОБА_2 керуючи автопоїздом марки Volvo FH 12, д.н. НОМЕР_1 , із напівпричепом SCHMITZ, д.н. НОМЕР_2 , проїжджаючи по вул. Тракт Глинянський у с. Підбірці Пустомитівського району Львівської області, порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 (б, д), 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення із задньою частиною трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . У результаті зазначеної ДТП було пошкоджено ТЗ трактор МТ382, д.н. НОМЕР_3 , а водій ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи наявність Полісу, водій ОСОБА_3 пошкодженого трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з повідомленням про ДТП.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 було проведено його огляд, про що складено протокол огляду ТЗ від 17 липня 2018 року.

Згідно з звіту №-6243 від 18 грудня 2018 року матеріальний збиток, завданий власнику трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 ., становить 88510,00 грн.

Відповідно до звіту №-6243/1 від 23.11.2018 р. вартість трактора в пошкодженому стані, становить 5628,00 грн.

Згідно п. 2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», «якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожно - транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожно - транспортної пригоди».

Розрахунок суми страхового відшкодування становить 88510,00 грн. - 5628,00 грн. = 82882,00 грн.

Позивачем, на підставі заяви про страхове відшкодування власника ОСОБА_4 трактора МТ382, д.н. НОМЕР_3 та зібраних документів складено Страховий акт № 19438/33/920 від 02.09.2020 року на суму 82882,00 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 121901 від 04.09.2020року.

Крім того, до позивача звернувся потерпілий ОСОБА_3 заявою про страхове відшкодування з наданням медичних документів.

Відповідно до ст. 24,25, 26.Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування витрат на лікування, стійкою втратою працездатності (група інвалідності) та моральною шкодою потерпілому ОСОБА_3 , складає 60225,69 грн.

Позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 08491/33/720 від 05.11.2020 року, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 60225,69 грн., яку було випла чено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією 136653 від 10.11.2020 року.

Загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем, складає 143107,69 грн.

Відповідно до абзацу «а» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду,якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;»

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року справа № 450/301/18, встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 08 квітня 2019 року справа №450/301/18 встановлено, що ОСОБА_2 працюював водієм вантажного автомобіля у ФОП Ларкова Михайла Володимировича, тобто перебував у трудових відносинах.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду про відшкодування відповідачем завданої шкоди в порядку регресу саме в розмірі 143 107,69 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі обставини справи, давши їм правову оцінку, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ч.9, ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ФОП Ларкова Михайла Володимировича, ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ПАТ "Страхова група "ТАС", (03062, м. Київ, проспект Берестейський, 65, код: 30115243) - 143 107,69 грн. (сто сорок три тисячі сто сім гривень 69 коп.) - шкоди в порядку регресу та 2 684,00 грн. (дві тисячі шість сот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1

3 - відповідачу, ФОП Ларкову М.В., АДРЕСА_1