номер провадження справи 23/2/14-29/68/16-21/37/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2023 Справа № 26/48/09 (908/2981/23)

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Черкаського Володимира Івановича, при секретарі Подгайній В.О., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 26/48/09 (908/2981/23)

За позовною заявою - Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, 69035, , Е-mail: )

До відповідача - Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" (пр. Соборний, 3, м. Запоріжжя, 69600, )

про стягнення 264 256, 19 грн.

в межах справи № 26/48/09 про банкрутство Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" (пр. Соборний, 3, м. Запоріжжя, 69600, , розпорядник майна - Забродін О.М.)

Суддя Черкаський В.І.

За участю представників сторін:

від позивача - Сторчак В.І., дов. від 15.12.2022 № 341

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою від 02.03.2022 року продовжено строк розгляду справи відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. Відкладено підсумкове засідання та засідання для розгляду заяви розпорядника майна про скасування податкової застави з нерухомого майна боржника вих. № 02-01/01 від 18.01.2022 (вх. № 14441/08-08/22 від 20.01.2022).

25.09.2023 до суду від Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшла позовна заява № 33-33/157 від 22.09.2023 (вх. № 3244/08-07/23 від 25.09.2023) в якій заявник просить суд:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та розглянути справу в порядку спрощеного провадження.

2. Стягнути з Запорізького Державного Підприємства "Радіоприлад" (пр. Соборний, 3, м. Запоріжжя, 69600 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, , рахунок IBAN НОМЕР_1 в AT "Метабанк", МФО 313582):

- 164 494 (сто шістдесят чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 52 коп. заборгованості за послуги забезпечення перетікань реактивної електричної енергії;

- 83 985 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 07 коп. інфляційних втрат;

- 15 776 (п`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн. 60 коп. - 3 % річних, а разом 264 256 (двісті шістдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят шість) грн. 19 коп.

3. Стягнути з Запорізького Державного Підприємства "Радіоприлад" (пр. Соборний, 3, м. Запоріжжя, 69600 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 684, 00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.09.2023 розгляд позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" № 33-33/157 від 22.09.2023 (вх. № 3244/08-07/23 від 25.09.2023) передано судді Черкаському В.І.

Ухвалою від 02.10.2023 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" № 33-33/157 від 22.09.2023 (вх. № 3244/08-07/23 від 25.09.2023) залишено без руху. Надано Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, шляхом надання до суду: докази сплати судового збору у розмірі 1 279, 84 грн., докази відправлення іншим учасникам справи позовної заяви і доданих до неї документів.

19.10.2023 до суду Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 22288/08-08/23 від 19.10.2023) з додатками до неї.

Ухвалою від 25.10.2023 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" № 33-33/157 від 22.09.2023 (вх. № 3244/08-07/23 від 25.09.2023) до Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" про стягнення 264 256, 19 грн. прийнято до розгляду та відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 22.11.2023, 10 - 30.

08.11.2023 до системи "Електронний суд" від представника відповідача адвоката Денисюк О.С. надійшло клопотання від 08.11.2023 (вх. № 23942/08-08/23 від 08.11.2023) про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та надання доступу до електронної справи з додатками до нього.

20.11.2023 до системи "Електронний суд" від представника відповідача адвоката Денисюк О.С. надійшло клопотання від 20.11.2023 (вх. № 24952/08-08/23 від 21.11.2023) в якому відповідач просить суд:

1. Зменшити розмір пені, 3 % річних та інфляційних витрат на 90 % від заявлених вимог Позивачем.

2. Розгляд справи просимо розглянути без участі представника відповідача у письмовому провадженні за наявними в матеріалах справи документами.

У судовому засіданні 22.11.2023 винесено та оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про те, що повний текст рішення буде виготовлено протягом десяти днів.

Представник відповідача у судове засідання 22.11.2023 не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

У судовому засіданні 22.11.2023 позивач позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства. Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.07.2009 у справі № 26/48/09 відкрито провадження у справі про банкрутство Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Наразі процедура розпорядження майном Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" триває, повноваження розпорядника майна виконує арбітражний керуючий Забродін О.М.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві зазначено, 15.02.2019 Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад" (далі - ЗДП "Радіоприлад", Відповідач, Споживач) приєдналось до публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 (далі - Договору) шляхом підписання заяви-приєднання підписав заяву-приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 99 від 01.05.1998.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання і є укладений між сторонами з 01.01.2019 в редакції Позивача, опублікованої на сайті http//www.zoe.com.ua з подальшими змінами (далі Договір).

Пунктом 12.8. Договору визначено, що Додатки № 4, 5, 6, 14, 14.1, 14.2, 14.3, 15 до Договору є публічними. Додаток № 15 "Договор про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії" опублікований на сайті http//www.zoe.com.ua (далі - Договір ЗПРЕЕ).

Підпунктом 2) пункту 2.2. Договору ЗПРЕЕ передбачено, що Споживач зобов`язується: здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії згідно з "Порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії" (Додаток № 1 до Договору ЗПРЕЕ).

Відповідно до п.1 Додатку № 1 , плата за надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії визначається Оператором системи Споживачу відповідно до "Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії", затвердженої Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 06.02.2018 № 87 та затвердженої в Мінюсті України 02.04.2018 за № 392/318-44.

Пунктом 4 Додатку № 1 встановлено, що оплата послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії виконується Споживачем на підставі рахунка, виставленого Оператором системи. Сума платежу визначається виходячи із обсягів фактично спожитої та генерованої Споживачем реактивної електричної енергії, відповідно до даних наданих Споживачем "Акта про обсяги споживання реактивної електричної енергії за розрахунковий період", "Акта про обсяги генерації реактивної електричної енергії за розрахунковий період" та умов цього додатку з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача.

Пунктом 5 Додатку № 1 визначено, що рахунки, виставлені Оператором системи відповідно до умов Договору ЗПРЕЕ для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, надаються, як правило, уповноваженому представнику Споживача під його підпис на екземплярі рахунка, що залишається у Оператора системи.

У разі не отримання представником Споживача рахунків для здійснення, передбачених умовами Договору ЗПРЕЕ платежів, відповідні рахунки направляються Споживачу Оператором системи поштовим зв`язком, кур`єром або за допомогою Інтернет - сервісу відповідно до п. 12.11 Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та п. 3 Додатка № 4 того ж Договору.

Відповідно до пункту 6 Додатку № 1 до Договору ЗПРЕЕ Споживач зобов`язаний у термін, що не перевищує 5 робочих днів з дня отримання рахунка, здійснити оплату рахунка, що надається йому Оператором системи. Датою отримання рахунка, вважається: у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику Споживача - дата отримання цього рахунка Споживачем, зазначена ним в рахунку на екземплярі Оператора; у разі направлення рахунка рекомендованим листом-дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів); у разі направлення рахунка нарочним - дата вручення його споживачу; у разі направлення рахунка інтернет - сервісом - дата, визначена п. 3.5 Додатка № 4 Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

На виконання умов Договору Оператором системи на підставі актів про обсяги перетікання реактивної електричної енергії та проведених розрахунків, здійснених у відповідності до Додатку № 1 (в новій редакції Додаток № 15.1) до Договору, було виставлено Відповідачу наступні рахунки:

- № 99/1р від 31.01.2019 на суму 11 859, 65 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у січні 2019). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 05.02.2019.

- № 99/2р від 28.02.2019 на суму 10 514, 30 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у лютому 2019). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 06.03.2019.

- № 99/3р від 31.03.2019 на суму 13 985, 12 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у березні 2019). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 05.04.2019.

- № 99/1р від 31.01.2020 на суму 9 688, 33 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у січні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 07.02.2020.

- № 99/3р від 31.03.2020 на суму 11 763, 84 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у березні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 08.04.2020.

- № 99/4р від 30.04.2020 на суму 11 222, 28 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у квітні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 07.05.2020.

- № 99/5р від 31.05.2020 на суму 12 265, 61 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у травні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 05.06.2020.

- № 99/6р від 30.06.2020 на суму 15 753, 14 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у червні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 07.07.2020.

- № 99/7р від 31.07.2020 на суму 16 835, 84 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у липні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 10.08.2020.

- № 99/9р від 30.09.2020 на суму 16 472, 78 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у вересні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 06.10.2020.

- № 99/10р від 31.10.2020 на суму 15 313, 76 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у жовтні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 09.11.2020.

- № 99/11р від 30.11.2020 на суму 12 380, 00 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у листопаді 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 08.12.2020.

- № 99/12р від 31.12.2020 на суму 4 635, 28 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у грудні 2020). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 13.01.2020.

- № 99/09-Р від 30.09.2021 на суму 4 228, 52 грн. (плата за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у вересні 2021). Відправлено рекомендованим поштовим відправленням 07.10.2021.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно пункту 6 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В порушення умов Договору, Відповідач прострочив оплату рахунків, у зв`язку з чим, заборгованість Відповідача перед Позивачем за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії складає 164 494, 52 грн.

За вказаних обставин, приймаючи до уваги доводи позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення з Запорізького державного підприємства "РАДІОПРИЛАД" основного боргу у розмірі 164 494, 52 грн.

Позивач просив суд стягнути з відповідача 83 985 грн. 07 коп. інфляційних витрат, 15 776 грн. 60 коп. 3 % річних.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3 % річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, заявляючи вимогу щодо сплати інфляційних втрат та 3 % річних, позивач правомірно скористався наданим йому законодавством правом.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У зв`язку з порушенням Відповідачем термінів оплати рахунків за надання послуг з розподілу електричної енергії Позивачем, згідно ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховано інфляційних нарахувань в період з 01.03.2019 по 30.06.2023 у сумі 83 985, 07 грн. та три проценти річних в період з 14.02.2019 по 30.06.2023 у сумі 15 776, 60 грн.

Сума втрат від інфляції за порушення термінів оплати рахунків, згідно розрахунку позивача, становить 83 985, 07 грн., який розрахований за період з 01.03.2019 по 30.06.2023.

Наданий розрахунок інфляційних втрат судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок позивачем виконаний вірно.

Таким чином, стягненню підлягають інфляційні втрати у розмірі 83 985, 07 грн.

Главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

Відповідно до частини першої статті 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання відповідача від 20.11.2023 (вх. № 24952/08-08/23 від 21.11.2023) задовольнити та зменшити розмір 3 % річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України на 90 %, а саме, до суми 1 577 грн. 67 коп., оскільки, в умовах воєнного стану стабільне функціонування підприємств ДК "Укроборонпром", у тому числі стратегічного підприємства для економіки і безпеки України - Запорізького державного підприємства "Радіоприлад", набуває особливого значення та вимагає пріоритетного захисту інтересів таких підприємств.

В частині стягнення 14 198, 93 грн. - 3 % річних слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 73, 77 ГПК України).

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано суду доказів належного виконання зобов`язання із повної та своєчасної оплати заборгованості, доводи позивача не спростовано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим, доводи, наведені в позовній заяві, доведеними та такими, що відповідають чинному законодавству, а, відтак, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Запорізького державного підприємства "РАДІОПРИЛАД" (пр. Соборний, 3, м. Запоріжжя, 69600, , розпорядник майна - Забродін О.М.) на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (вул. Сталеварів, 14, м. Запоріжжя, 69035, , Е-mail: ) 164 494 (сто шістдесят чотири тисячі чотириста дев`яносто чотири) грн. 52 коп. основного боргу, 83 985 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 07 коп. втрат від інфляції, 1 577 (одну тисячу п`ятсот сімдесят сім) грн. 67 коп. 3 % річних, 3 963 (три тисячі дев`ятсот шістдесят три) грн. 84 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення направити сторонам, розпоряднику майна (засобами поштового зв`язку/до електронного кабінету).

Розмістити повний текст рішення на сайті господарського суду Запорізької області (https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/gromadyanam/advert/).

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення, відповідно до ст. 233 ГПК України, складено 05.12.2023.

Суддя Володимир ЧЕРКАСЬКИЙ