РІШЕННЯ

м. Київ

06.12.2023Справа № 910/14072/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу №910/14072/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратлантік» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» та філії «Центр Транспортного сервісу «ЛІСКИ» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про зобов`язання повернути безпідставно набуті кошти,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратлантік» (надалі - ТОВ «Укратлантік») звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - АТ «Українська залізниця») та філії «Центр Транспортного сервісу «ЛІСКИ» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - ЦТС «ЛІСКИ») про зобов`язання повернути безпідставно набуті кошти.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним отриманням відповідачами грошових коштів позивача у розмірі 175 846,04 грн., у зв`язку з чим позивач просить повернути йому такі кошти.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Вказана ухвала була вручена АТ «Українська залізниця» та ЦТС «ЛІСКИ» 14.09.2023 та 13.09.2023, відповідно, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №335 та №327, проте відзив на позов відповідачами не подано.

04.10.2023 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Укратлантік» надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач зазначає про сплату АТ «Українська залізниця» грошових коштів у розмірі 167 048,00 грн. та просить суд стягнути з АТ «Українська залізниця» в особі ЦТС «ЛІСКИ» безпідставно отримані кошти у розмірі 8 797,24 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено, що заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана у строки встановлені процесуальним законодавством, а відтак суд дійшов висновку про прийняття такої заяви та розгляд справи в межах позовних вимог про стягнення 8 797,24 грн.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (з подальшими змінами), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

На підставі виставлених ЦТС «ЛІСКИ» рахунків на оплату №391 від 16.05.2023 на суму 154 945,68 грн. та №433 від 25.05.2023 на суму 22 900,36 грн., позивачем було перераховано відповідачу 177 846,04 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №2386 від 08.06.2023.

28.06.2023, 07.07.2023 та 02.08.2023 ТОВ «Укратлантік» звернулось до АТ «Українська залізниця» та ЦТС «ЛІСКИ» із листами №79 від 28.06.2023, №90 від 07.07.2023 та №59 від 02.08.2023, в яких просило повернути помилково перераховані грошові кошти у розмірі 175 846,04 грн.

В свою чергу, АТ «Українська залізниця» повернуло ТОВ «Укратлантік» помилково перераховані грошові кошти у розмірі 167 048,80 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №29/09/ від 29.09.2023.

Спір у справі виник у зв`язку із перерахуванням ТОВ «Укратлантік» ЦТС «ЛІСКИ» грошових коштів без правової підстави, у зв`язку з чим позивач вказує на обов`язок відповідача повернути кошти у розмірі 8 797,24 грн.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Так само, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно із статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

За приписами частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, застосування статті 1212 Цивільного кодексу України має відбуватись за наявності певних умов та відповідних підстав, що мають бути встановлені судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів у справі.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 02.10.2013 у справі № 6-88цс13, від 02.09.2014 у справі № 910/1620/13, від 14.10.2014 у справі №922/1136/13 та від 25.02.2015 у справі № 910/1913/14, від 02.02.2016 у справі №6-3090цс15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №904/5844/17.

Положення глави 83 застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 24.09.2016 у справі № 6-122цс14).

Судом встановлено, що позивачем перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 22 900,36 грн. на підставі рахунку на оплату №433 від 25.05.2023 згідно платіжної інструкції №2386 від 08.06.2023, проте зазначений рахунок виставлений Товариству з обмеженою відповідальністю «Гранресурси» на підставі договору №79-ЮІ від 12.12.2022 та, за твердженням позивача, помилково сплачений останнім.

Також, ЦТС «ЛІСКИ» виставлено позивачу рахунки на оплату №391 від 16.05.2023 та №441 від 25.05.2023, які містять в собі одні і ті самі періоди оплати за одні і ті самі послуги, зокрема, перший за період 16 днів травня, а другий - з 01.05.2023 по 31.05.2023, тобто фактично включає в себе період рахунку на оплату №391 від 16.05.2023. При цьому, обидва рахунки оплачені платіжною інструкцією №2386 від 08.06.2023.

28.06.2023, 07.07.2023 та 02.08.2023 ТОВ «Укратлантік» звернулось до АТ «Українська залізниця» та ЦТС «ЛІСКИ» із листами №79 від 28.06.2023, №90 від 07.07.2023 та №59 від 02.08.2023, в яких просило повернути помилково перераховані грошові кошти.

В свою чергу, АТ «Українська залізниця» повернуло ТОВ «Укратлантік» помилково перераховані грошові кошти у розмірі 167 048,80 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №29/09/ від 29.09.2023.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд відзначає, що в матеріалах справи не міститься доказів існування будь-яких правочинів укладених між позивачем і відповідачем на виконання яких у позивача наявне зобов`язання з перерахування відповідачу заявлених у даній справі 8 797,24 грн.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази існування між сторонами будь-яких господарських правовідносин, на підставі яких у позивача існує обов`язок по перерахуванню відповідачу грошових коштів у розмірі 8 797,24 грн., суд дійшов висновку, що відповідач набув грошові кошти без достатньої правової підстави, у розумінні статті 1212 Цивільного кодексу України, а відтак відповідач зобов`язаний повернути позивачу безпідставно отримані кошти у сумі 8 797,24 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з АТ «Українська залізниця» в особі ЦТС «ЛІСКИ» на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 8 797,24 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратлантік» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі філії «Центр Транспортного сервісу «ЛІСКИ» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (02092, м. Київ, вул. Довбуша, будинок 22; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 40081373) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укратлантік» (67663, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Усатове, вул. Агрономічна, будинок 225; ідентифікаційний код 35008375) безпідставно отримані кошти у розмірі 8 797 (вісім тисяч сімсот дев`яносто сім) грн. 24 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.12.2023

Суддя Ігор Курдельчук