ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023м. ДніпроСправа № 904/4234/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Тімочкіна М.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма Запчастина-Дніпро", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діфакторі», Дніпропетровська область, м. Павлоград

про стягнення 100 424,28 грн

Представники:

від позивача: Летуча О.В.;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма Запчастина-Дніпро" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діфакторі» про стягнення 100 424,28 грн, з яких: 78 656,00 грн основний борг, 21 375,00 грн пеня, 393,28 грн штраф.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 01042021/2 від 01.04.2021.

Суд ухвалою від 09.08.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд ухвалою від 09.10.2023 перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/4234/23 за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче судове засідання на 06.11.2023.

В підготовче засідання 06.11.2023 з`явився представник позивача. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився.

Суд ухвалою від 06.11.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 04.12.2023.

Ухвала від 09.08.2023 направлена відповідачу на офіційну електронну пошту 14.08.2023.

Ухвала від 09.10.2023 направлена відповідачу на офіційну електронну пошту 09.10.2023.

Відповідач відзив не подав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація базується на таких основних принципах, зокрема, об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі:

1) відповідних заяв про державну реєстрацію;

2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій;

3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

Відповідно до пунктів 10, 18 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема: місцезнаходження юридичної особи, інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження, телефон, адресу електронної пошти.

При цьому, такі дані є офіційними та повідомляються юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Враховуючи викладене, отримання учасником справи ухвали суду на його офіційну електронну адресу, є належним повідомленням.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

У судове засідання 04.12.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма Запчастина-Дніпро" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діфакторі» (покупець) було укладено договір поставки № 01042021/2 (далі - договір).

За умовами даною договору постачальник зобов`язується систематично поставляти покупцю запасні частини до вантажних автомобілів і сільгосптехніки (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його в асортименті, кількості та ціною в національній валюті України, відповідно до своєї заявки, погодженої між сторонами (п. 1.1. договору).

Ціни на товар встановлюються постачальником в національній валюті України та відзначаються в видаткових накладних (невід`ємна частина договору) на кожну партію товару (п. 2.1. договору).

Орієнтовна сума цього договору становить 2000000,00 грн (п. 2.2. договору).

Підтвердженням факту узгодження сторонами найменування, асортименту, кількості, ціни товару є прийняття покупцем товару за видатковою накладною, виданою постачальником, яка після її підписання сторонами має юридичну силу специфікації, в розумінні ст. 266 Господарського Кодексу України. Товар, узгоджений сторонами в рахунку і прийнятий покупем за видатковою накладною, не підлягає поверненню з ініціативи покупця, крім випадків його невідповідності якості або якщо кількість переданого товару не відповідає кількості, заявленому покупцем (п. 2.3. договору).

Покупець сплачує повну вартість товару шляхом 100% передплатити вартості товару (п. 2.4. договору).

Розрахунки за придбаний товар здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 2.5. договору).

У зв`язку зі зміною цін на сировину, енергетичні ресурси і ін. постачальник має право проводити перегляд цін. Після надходження авансового платежу на розрахунковий рахунок постачальника, ціна за оплачений товар зміні не підлягає (п. 2.6. договору).

Заявка від покупця щодо постачання товару може бути подана постачальнику засобами телефонного зв`язку, поштового зв`язку, та/або з допомогою електронної скриньки (п. 2.7. договору).

Базис поставки: FСА- "франко-перевізник" постачальника (Інкотермс-2010) (п. 3.1. договору).

Передача товару здійснюється постачальником покупцеві не пізніше 7 робочих днів з моменту узгодження рахунку. Постачальник зобов`язаний надати покупцю повну інформацію про час і місце, де покупець отримає своє право на розпорядження товаром (п. 3.2. договору).

Моментом виконання зобов`язання з передачі товару вважається дата підписання видаткової накладної уповноваженими представниками сторін. Після підписання покупцем видаткової накладної товар вважається прийнятим покупцем за кількістю та асортиментом відповідно до умов договору (п. 3.3. договору).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару в порядку визначеному в п.3.3 договору (п. 3.4. договору).

Покупець зобов`язаний в установлений цим договором термін прийняти товар (п. 4.1.1. договору).

Покупець зобов`язаний в установлений цим договором термін сплатити вартість поставленого товару (п. 4.1.2. договору).

У разі прострочення будь-якого з платежів, передбачених цим договором, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 0,5% від суми неоплаченого платежу і пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент укладення цього договору, за кожний день прострочення оплати, але не більше суми простроченого платежу (п. 8.2. договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2021. Всі попередні переговори, домовленості, листування втрачають силу з моменту набрання цим договором чинності. При листуванні посилання на номер цього договору є обов`язковим (п. 9.2. договору).

Зміна умов договору або внесення доповнень до нього можливі за згодою сторін. Всі зміни і доповнення до договору здійснюються тільки у письмовій формі і скріпленими мокрими печатками. Якщо за 20 днів до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не виявить бажання щодо його припинення, договір вважатиметься пролонгованим на наступний рік (п. 9.3. договору).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору поставив відповідачу товар на загальну суму 136 584,00 грн з ПДВ, на підтвердження чого надав підписану сторонами та скріплену їх печатками видаткову накладну № 140601 від 14.06.2021.

Відповідно до п. 2.4. договору покупець сплачує повну вартість товару шляхом 100% передплатити вартості товару.

Позивач зазначає, що на прохання покупця погодився на оплату після поставки товару.

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар сплатив лише частково 57 928,00 грн, на підтвердження чого надав банківську виписку, відповідно до якої:

- 05.04.2023 відповідач сплатив позивачу 25 000,00 грн, з призначенням платежу: «оплата за запчастини згідно рахунка № 140601 від 14.06.2021»;

- 30.06.2021 відповідач сплатив позивачу 32 928,00 грн, з призначенням платежу: «оплата за запчастини згідно рахунка № 140601 від 14.06.2021».

У зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 78 656,00 грн.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу лист-претензію № 1-05/07/2023, в якій вимагав сплатити заборгованість.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаної претензії позивач надав до суду копії опису вкладення та накладної Укрпошти.

Однак, як зазначає позивач, відповідач відповідь на претензію не надав, заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, відповідно до п. 2.4. договору покупець сплачує повну вартість товару шляхом 100% передплатити вартості товару.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає наступне.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, строк оплати поставленого позивачем товару за видатковою накладною № 140601 від 14.06.2021 на суму 136 584,00 грн є таким, що настав 14.06.2021.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 78 656,00 грн відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 78 656,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 21 375,00 грн за період з 01.07.2021 по 03.08.2023 та штраф у розмірі 393,28 грн.

Відповідно до п. 8.2. договору у разі прострочення будь-якого з платежів, передбачених цим договором, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 0,5% від суми неоплаченого платежу і пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент укладення цього договору, за кожний день прострочення оплати, але не більше суми простроченого платежу.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивач нараховує пеню за період з 01.07.2021 по 03.08.2023.

Як вказано вище, відповідно до ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

02.04.2020 набрав чинності Закон України №540-IX від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема, до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. В подальшому дію карантину продовжено до 30.04.2023.

Господарський суд звертає увагу, що договір між сторонами був укладений 01.04.2021, тобто укладаючи договір сторони мали бути обізнаними зі змінами законодавства. Більш того, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68 Конституції України).

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що він виконаний не правильно.

Згідно перерахунку, виконаного господарським судом, розмір пені є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення пені в заявленому позивачем розмірі.

Розмір штрафу позивачем розраховано правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 100 424,28 грн, з яких: 78 656,00 грн основний борг, 21 375,00 грн пеня, 393,28 грн штраф.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діфакторі» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Верстатобудівників, буд. 1, корпус А, квартира 15, ідентифікаційний код 44061441) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма Запчастина-Дніпро" (49027, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Івана Акінфієва, буд. 18, офіс 412А, ідентифікаційний код 41936471) 103 108,28 грн, а саме: 100 424,28 грн, з яких: 78 656,00 грн основний борг, 21 375,00 грн пеня, 393,28 грн штраф, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.12.2023

Суддя І.В. Мілєва