ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/2835/23

За позовом Приватного підприємства «Алекс Промбуд» м. Чернівці

до відповідача Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради м. Чернівці

про стягнення 294917,75 грн.

Суддя Бутирський А.А.

при секретарі Вівчарюк І.Б.,

Представники сторін:

від позивача Іванов С.В. адвокат (ордер: серія СЕ № 1064421 від 21.06.2023 р.)

від відповідача Фуркал С.О. у порядку самопредставництва

У судовому засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство «Алекс Промбуд» м. Чернівці звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради м. Чернівці про стягнення з відповідача 294917,75 грн. заборгованості, з них: 194116,04 грн. основного боргу, 14407,13 грн. 3 % річних та 86394,58 грн. збитків, заподіяних інфляцією, що виникли у результаті неналежного виконання відповідачем умов договору послуги з поточного ремонту дорожнього покриття на вул. Т. Шевченка в м. Чернівцях № 596 від 18.11.2020 р.

Ухвалою від 05.07.2023 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.07.2023 р.

У судовому засіданні 24.07.2023 р. оголошено перерву до 02.08.2023 р.

Ухвалою від 02.08.2023 р. розгляд справи відкладено на 23.08.2023 р.

Ухвалою від 23.08.2023 р. закрито підготовче провадження у справі, її розгляд призначено на 11.09.2023 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє ухвалою від 06.11.2023 р. розгляд справи відкладено на 20.11.2023 р.

У судовому засіданні 20.11.2023 р. оголошено перерву до 22.11.2023 р.

01.11.2023 р. відповідач надав клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження у справі та зупинення провадження у справі.

Подане клопотання обґрунтовано тим, що відповідач подав позов до позивача про стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 261274,00 грн. (справа № 926/4672/23), оскільки той обсяг робіт, який оплачено, виконано не було.

Позивач заперечував проти поданого клопотання.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Главою 6 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України не врегульовано питання щодо повернення суду першої інстанції до стадії підготовчого провадження після його закриття.

У постанові Верховного Суду від 16.120.2021 р. у справі № 910/7103/21 сформульовано такий правовий висновок:

"Також Верховний Суд звертається до власної практики, зокрема, постанови від 02.10.2019 у справі № 916/2421/18, у якій Верховний Суд погодився з судами першої та апеляційної інстанцій у питанні можливості повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття у випадку, якщо судом встановлено замовчування відповідачем важливого питання, яке мало б бути вирішено саме на стадії підготовчого провадження. На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя. На важливість дотримання строку на подання доказів звертав свою увагу Верховний Суд й раніше у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 № 913/317/18".

Відповідно до практики Верховного Суду, яку суд враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Разом з тим такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Наведені відповідачем обставини не є вагомими. Крім того, відповідач вказує на стягнення безпідставно набутих коштів у сумі 261274,00 грн. (справа № 926/4672/23), оскільки той обсяг робіт, який оплачено, виконано не було. Проте, сума коштів, що є предметом спору у справі № 926/2835/23 оплачена не була, а відтак ця справа не є пов`язаною зі справою № 926/4672/23.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18.11.2020 року між сторонами укладено договір № 596. На виконання вказаного договору позивач виконав роботи на суму 194116,04 грн., про що складено відповідний акт. Згаданий акт подано відповідачеві, однак кошти за виконані роботи, на день пред`явлення даного позову не оплачені.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на таке. 21.12.2020 працівником відділу технагляду за капітальним будівництвом при Департаменті Гомзяком Р. було отримано листа від 18.12.2020 №14-12/01, яким направлено акти виконаних робіт по Договору №596 на суму 194 116,04 грн. Відповідач зазначає, що Гомзяком Р. не є його працівником, для отримання кореспонденції його не уповноважували.

Крім того, відповідач вказує на те, що що обсяг та вартість робіт, який пред`явлений по спірному акту, не відповідає обсягу та вартості, який заявлено в кошторисній документації до Договору №596 локальному кошторису №2-1-1 на будівельні роботи.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд встановив наступне.

Між Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради (далі Замовник) та ПП «Алекс Промбуд» (далі Виконавець) було укладено договір від 18.11.2020 №596 (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору Виконавець приймає на себе обов`язки із надання послуг з Поточного ремонту дорожнього покриття на вул.Т.Шевченка, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що кількість наданих послуг має відповідати технічним вимогам тендерної документації та кошторису, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору ціна цього Договору становить 2 270 000,00 грн з урахуванням ПДВ-378333,33 грн, за рахунок коштів міського бюджету.

Тобто, у відповідності до положень частини другої статті 844 ЦК України кошторис до Договору №596 є твердим.

Відповідно до пункту 6.3.2.2. Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) твердий кошторис (тверда договірна ціна) встановлюється незмінним на весь обсяг будівництва з наданням виконавцем робіт гарантій, в тому числі фінансових, щодо реалізації проектних рішень в установлені строки за фіксовану плату.

Відповідно до пункту 5.1. Договору (зі змінами) термін надання послуг становив до 28.12.2020.

Пунктом 6.3.1. Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний надавати послуги в межах виділених коштів вчасно і якісно у відповідності з Технічними правилами ремонту і утримання міських вулиць та доріг.

Згідно п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником, після пред`явлення виконавцем актів наданих послуг.

Як вбачається із матеріалів справи, Департаментом було прийнято та оплачено робіт по Договору №596 на загальну суму 2 075 883,96 грн.

У грудні 2020 р. позивачем складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 5 на суму 194116,04 грн. та Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2020 р. на таку ж суму. Згадані довідка та акт не підписані відповідачем.

21.12.2020 гр. Гомзяком Р. було отримано листа від 18.12.2020 №14-12/01, яким направлено відповідачеві акти виконаних робіт по Договору на суму 194 116,04 грн. Доказів того, що гр. Гомзяк Р. є працівником відповідача або того, що він був уповноважений для отримання кореспонденції від імені відповідача, позивачем не представлено.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 174 Господарського кодексу України унормовано, що однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

У відповідності до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статей 843, 844 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Згідно з статтею 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття.

Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Отже, і Договір, і ст. 854 ЦК України пов`язують виникнення обов`язку у відповідача оплатити виконані роботи з підписанням або пред`явленням акту про прийняття робіт.

Проте, акти виконаних робіт по Договору на суму 194116,04 грн. відповідачем не підписані і йому не вручались і не направлялись.

Доводи позивача спростовуються матеріалами справи та не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище. Як вказано вище, гр. ОСОБА_1 не є працівником відповідача, а також не був уповноважений для отримання кореспонденції від імені відповідача.

Судові витрати віднести на позивача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного підприємства «Алекс Промбуд» м. Чернівці до Департаменту інфраструктури та благоустрою Чернівецької міської ради м. Чернівці про стягнення 294917,75 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 01.12.2023 р.

Суддя А.А. Бутирський