ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

04 грудня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/386/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

розглянувши апеляційну скаргу Компанії «Малієро Лімітед»

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023 (суддя М.В. Мавродієва, м.Миколаїв, повний текст складено 19.10.2023) про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

у справі №915/386/22

за позовом Компанії «Малієро Лімітед»

до відповідача: ОСОБА_1 ,

про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю у зв`язку з істотною зміною обставин

та зустрічним позовом ОСОБА_1

до відповідача: Компанії «Малієро Лімітед»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ»

про визнання зобов`язань за договором купівлі-продажу припиненими, припинення іпотеки та припинення застави,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа за позовом Компанії «Малієро Лімітед» до ОСОБА_1 з вимогами про розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (ідент.код 40963992), укладеного 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр Компанією «Малієро Лімітед» (реєстр.номер юр.особи: НЕ408472) з 24.02.2022 у зв`язку з істотною зміною обставин, та приведення сторін у попередній стан, який існував до моменту укладення договору, до 24.02.2022; та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Компанії «Малієро Лімітед», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ», про визнання припиненими з 29.07.2022 зобов`язань сторін за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (ідент.код 40963992), укладеного 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Малієро Лімітед» (реєстр.номер юр.особи НЕ408472), у зв`язку з одностороннім розірванням договору; визнання припиненою іпотеки нерухомого майна: реконструкції олієпереробного підприємства потужністю 600 т/добу перероблювального насіння (складів олієнасіння, шроту, лабораторії тощо) за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 248; земельної ділянки, кадастровий номер: :04:048:0005, площею 3,7276 га, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, яка встановлена іпотечним договором, укладеним 24.02.2021 між юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Малієро Лімітед» (іпотекодержатель), Товариством з обмеженою відповідальністю «Рент УМБ» (іпотекодавець) та громадянином України ОСОБА_1 (боржник), посвідченим Назаровою О.С., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №164; визнання припиненою застави рухомого майна: частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» (ідент.код юр.особи 40963992), що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві) грн 00 коп, та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі, яка встановлена договором застави, укладеним 24.02.2021 між громадянином України ОСОБА_1 (заставодавець) та юридичною особою за законодавством Республіки Кіпр - Компанією «Малієро Лімітед» (заставодержатель), посвідченим Назаровою О.С, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №167; зняття заборони на рухоме майно: частки у статутному капіталі ТОВ «Рент УМБ» (ідент.код юр.особи 40963992), що становить 100% (сто відсотків) від загального розміру статутного капіталу ТОВ «Рент УМБ» та в грошовому еквіваленті становить 120662272,0 (сто двадцять мільйонів шістсот шістдесят дві тисячі двісті сімдесят дві) грн 00 коп, та всі та будь-які права, які належать чи можуть належати заставодавцю як власнику вказаної частки у статутному капіталі, та виключити запис про заставу рухомого майна з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, номер запису про обтяження: №28591658 (зареєстровано 24.02.2021).

Від Компанії «Малієро Лімітед» до Господарського суду Миколаївської області надійшла заява б/н від 06.07.2023 про забезпечення позову, в якій заявник просив вжити у даній справі заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на всіх його рахунках, в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ОСОБА_1 в межах суми - 3700000,0 (три мільйони сімсот тисяч) доларів США, що становить по курсу НБУ на дату подання даної заяви - 135303820,0 (сто тридцять п`ять мільйонів триста три тисячі вісімсот двадцять) гривень.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.07.2023 заяву Компанії «Малієро Лімітед» про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.09.2023 скасовано ухвалу суду від 10.07.2023 про повернення заяви про забезпечення позову. Заяву Компанії «Малієро Лімітед» про забезпечення позову передано на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023 у задоволені заяви Компанії «Малієро Лімітед» б/н від 06.07.2023 про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023, Компанія «Малієро Лімітед» 03.11.2023 звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, подавши її через систему «Електронний суд». Апеляційну скаргу зареєстровано судом 06.11.2023 за вх.№3565/23.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2023 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Компанії «Малієро Лімітед» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №915/386/22 до надходження матеріалів оскарження ухвали на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Миколаївської області надіслати копії матеріалів справи №915/386/22, необхідних для розгляду оскаржуваної ухвали, на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

27.11.2023 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023 у справі №915/386/22.

Ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

По-перше, відповідно до частини першої статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із частиною другою статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1)рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2)ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною третьою статті 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Колегією суддів встановлено, що Господарським судом Миколаївської області оскаржувану ухвалу суду складено та підписано 19.10.2023. Отже, 30.10.2023 є останнім днем строку для подання апеляційної скарги на вказану ухвалу суду (з урахуванням того, що десятий день на апеляційне оскарження ухвали суду припадає на 29.10.2023 (неділю), а наступним за ним робочим днем є понеділок 30.10.2023), у той час як скаржник подав апеляційну скаргу через систему «Електронний суд» 03.11.2023, тобто з пропуском строку для її подання.

Як на причину пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 19.10.2023 у справі №915/386/22, скаржник послався на те, що останнім днем строку на апеляційне оскарження ухвали є 30.10.2023, тоді як представник позивача перебував на лікарняному в період часу з 23.10 27.10.2023.

За умовами статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Сам по собі факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки вказане клопотання з огляду на приписи процесуального закону повинно містити обґрунтування поважності пропуску такого строку, а за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються до господарського суду на загальних підставах.

Отже, поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин пропуску строку учасником справи, і лише сам факт звернення з відповідним клопотанням про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк.

Як зазначалося, Господарським судом Миколаївської області оскаржувану ухвалу суду складено та підписано 19.10.2023.

Матеріали оскарження свідчать про те, що копія оскаржуваної ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023 у справі №915/386/22 в електронному вигляді була направлена представнику Компанії «Малієро Лімітед» - адвокату Колєснікову Олегу Анатолійовичу в його Електронний кабінет та доставлена останньому 20.10.2023 о 19:25 год (субота), що підтверджується довідкою відповідального працівника Господарського суду Миколаївської області.

Скаржник зазначає, що у період з 23.10.2023 (понеділок) по 27.10.2023 (п`ятниця) перебував на лікарняному, однак скаржником взагалі не подано жодного доказу на підтвердження своїх доводів стосовно наведеної обставини.

При цьому представник позивача не зазначає про те, що знаходився на лікарняному 30.10.2023 (останній день строку на апеляційне оскарження) та 31.10.2023 (останній день строку з дня отримання оскаржуваної ухвали), між тим жодних доводів про те, що саме завадило апелянту подати апеляційну скаргу у ці дні, та з яких причин апеляційна скарга була подана лише 03.11.2023, клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги не містить.

Отже, наведені скаржником обставини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду спростовуються наведеним вище та не можуть визнаватись поважними причинами пропуску строку на подання апеляційної скарги.

З огляду на викладене, апелянту слід навести інші поважні причини пропуску строку на подання апеляційної скарги, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення скаржника та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

По-друге, апеляційна скарга від імені Компанії «Малієро Лімітед» подана через систему «Електронний суд» адвокатом Колєсніковим Олегом Анатолійовичем.

Відповідно до абзаців другого та третього частини восьмої статті 6 Господарського процесуального кодексу України особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно із частиною п`ятою статті 42 Господарського процесуального кодексу України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 42 Господарського процесуального кодексу України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

За приписами частини восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі Положення про ЄСІТС).

Згідно із пунктом 8 Положення про ЄСІТС підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (id.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

Абзацом 1 пункту 9 Положення про ЄСІТС визначено, що процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Пунктом 24 Положення про ЄСІТС визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до 5.4 Положення про ЄСІТС електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, який містить обов`язкові реквізити документа, правовий статус якого засвідчено кваліфікованим електронним підписом автора.

Згідно із пунктом 23 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» від 05 жовтня 2017 року № 2155-VIII кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС (пункт 26 Положення про ЄСІТС).

Відповідно до пункту 27 Положення про ЄСІТС до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

Статтею 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Частиною першою статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (частина четверта статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі, він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина восьма статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина дев`ята статті 60 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною четвертою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI визначено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Як передбачено частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Поняття ордеру визначено у частині другій статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», відповідно до якої це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Рада адвокатів України рішенням від 12.04.2019 №41 затвердила Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі - Положення № 41).

Пунктом 4 Положення № 41 передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Імперативними приписами підпунктів 12.10., 12.11. пункту 12 Положення № 41 визначено, що ордер повинен містити: підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі «Адвокат»); підпис адвоката, який надає правову допомогу, якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»).

Згідно з пунктом 11 Положення № 41 передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Колегією суддів встановлено, що до апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанії «Малієро Лімітед», поданої адвокатом Колєсніковим Олегом Анатолійовичем через систему «Електронний суд», на підтвердження повноважень поіменованої особи додано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВІ №1177143, який видано адвокатом 03.11.2023.

Зі змісту наданого адвокатом ордера вбачається, що він не містить власноручного підпису адвоката Колєснікова Олега Анатолійовича у графі «Адвокат», що свідчить про відсутність у нього обов`язкових реквізитів, визначених Положенням № 41.

Суд зазначає, що поданий представником позивача ордер не є сформованим електронним ордером через модуль у підсистемі «Електронний суд» у встановленій адміністратором формі, а є додатком до апеляційної скарги, а тому має містити обов`язкові реквізити, визначені Положенням №41.

Суд зауважує, що згенерований через «Особистий кабінет адвоката» на офіційному вебсайті Національної асоціації адвокатів України ордер має містити обов`язкові реквізити, визначені Положенням № 41. У випадку автоматичного незаповнення при генерації деяких реквізитів, такі заповнюються адвокатом самостійно.

Накладення адвокатом електронного підпису на копію ордера не свідчить про дотримання вимог щодо його змісту, в розумінні Положення № 41, а лише засвідчує правовий статус електронної копії документа.

З огляду на те, що в ордері відсутній такий обов`язковий реквізит, як підпис адвоката, та беручи до уваги наведені вище норми, апеляційний суд дійшов висновку, що наданий представником скаржника документ не може вважатися юридично значимим документом для цілей підтвердження повноважень адвоката на представництво інтересів Компанії «Малієро Лімітед» в апеляційному суді.

Правова позиція, щодо того, що обов`язковим реквізитом ордеру є власноручний підпис адвоката (у графі «Адвокат») висловлена в ухвалах Верховного Суду від 07.04.2023 у справі №260/392/23,від 26.01.2023 у справі №450/605/22, від 07.02.2023 у справі №466/77/22, якими закрито касаційне провадження, а також в постановах Верховного Суду від 22.12.2022 у справі №450/569/22 та від 07.02.2023 у справі №466/487/22.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 у справі № 914/2772/16, від 21.03.2018 у справі № 914/2771/16).

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 56 Господарського процесуального кодексу України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржнику необхідно надати докази, що посвідчують повноваження адвоката Колєснікова Олега Анатолійовича на представництво Компанії «Малієро Лімітед» у Південно-західному апеляційному господарському суді.

Згідно із частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За змістом частин першої та другої статті 174 Господарського процесуального України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 6 цього Кодексу.

Частинами третьою та четвертою статті 260 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що скаржником не виконані вимоги статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Компанії «Малієро Лімітед», колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржнику можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме:

-надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 915/386/22, в якій вказати інші поважні причини пропуску строку на подання апеляційної скарги;

-надати належні докази, що посвідчують повноваження адвоката Колєснікова Олега Анатолійовича на представництво Компанії «Малієро Лімітед» у Південно-західному апеляційному господарському суді.

Керуючись ст. ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Компанії «Малієро Лімітед» на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.10.2023 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 915/386/22 залишити без руху.

2.Встановити скаржнику строк для усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Роз`яснити скаржнику, що якщо не буде усунутий такий недолік апеляційної скарги, як подання належних доказів, що посвідчують повноваження адвоката, у встановлений в цій ухвалі строк, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається скаржнику. Якщо скаржником не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку у встановлений в цій ухвалі строк, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

4.Повідомити скаржника про можливість подати заяву про усунення недоліків, встановлених при поданні апеляційної скарги, та докази сплати судового збору, використовуючи засоби електронного зв`язку (підсистеми «Електронний суд», офіційної електронної пошти суду).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран