ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року м.Дніпро Справа № 904/4713/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Солодова І.М.

представники сторін:

від позивача: Ліпінський Є.В., адвокат (поза межами суду);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 (повне рішення складено 08.03.2023, суддя Бажанова Ю.А.) та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 (повне рішення складено 28.03.2023, суддя Бажанова Ю.А.) у справі №904/4713/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт", м. Дніпро

про стягнення 282 519,67 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на свою користь основний борг - 255 765,92 грн., що відповідно до пунктів 2.2.-2.4. договору поставки обладнання № від 10.08.2021, еквівалентно 6 315,21 дол. США станом на 11.12.2022, з яких 101 865,92 грн., що еквівалентно 2 515,21 дол. США за третій етап оплати та 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США, пеня - 20 293,10 грн., 3 проценти річних - 6 089,44 грн., з яких 75,47 грн. з 14.08.2021 по 16.08.2021, 2 578,74 грн. з 06.02.2022 по 10.12.2022, 3 807,44 грн. з 10.02.2022 по 10.12.2022.

Також просить в резолютивній частині судового рішення зазначити, що: "органу (особі), що здійснює примусове виконання судового рішення у даній справі здійснювати нарахування та стягнення 3% річних на фактичну (не сплачену) суму заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" (код 43204913) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" (код 35859969), починаючи з 06.02.2022 щодо сплати боргу за третій етап оплати, що на момент звернення з позовом складає 101 865,92 грн., що еквівалентно 2 515,21 дол. США, починаючи з 10.02.2022 щодо сплати боргу за четвертий етап оплати, що на момент звернення з позовом складає 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США до повної її сплати за формулою:

[Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка (%)] / 100% х [Кількість днів] / [Кількість днів у році]

Де:

[Сума боргу] - сума простроченого боргу;

[Процентна ставка (%)] - проценти річних;

[Кількість днів] - кількість днів прострочення зобов`язання;

[Кількість днів у році] - кількість днів у календарному році".

Позов обґрунтований порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" зобов`язань за договором поставки обладнання № від 10.08.2021 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлене обладнання.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 у справі №904/4713/22 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" 101 865,92 грн основного боргу, що еквівалентно 2 515,21 дол. США, 2 654,21 грн 3% річних, 9 424,05 грн пені, 1 709,16 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/4713/22 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" про розподіл судових витрат у справі №904/4713/22 задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн; в стягненні іншої частини витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

Не погодившись з рішеннями місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 у справі №904/4713/22 скасувати в частині відмови в задоволенні позову, прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову; додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/4713/22 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" про розподіл судових витрат у справі №904/4713/22 в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що:

- суд помилково прийшов до висновку, що момент сплати коштів у розмірі 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США, не настав, у зв`язку із тим, що сторони не підписали акт введення в експлуатацію обладнання;

- тоді як Позивач виконав свій обов`язок щодо здійснення поставки обладнання, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000017 та товарно-транспортною накладною №09/02 від 09.02.2022;

- тобто, Позивач виконав в повному обсязі покладені на нього Договором обов`язки, що породжує зустрічний обов`язок Відповідача здійснити оплату коштів за поставлене обладнання. Натомість, Відповідач безпідставно не здійснив оплату за поставлений товар;

- не підписання сторонами акту введення обладнання в експлуатацію не може бути підставою для звільнення Відповідача від обов`язку щодо оплати поставленого товару (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №914/1489/17 від 29.05.2018);

- суд першої інстанції безпідставно відмовив Позивачу у задоволенні його заяви про нарахування 3% річних до повного виконання рішення Суду та жодним чином не обґрунтував неможливість застосування ч.10 ст.238 ГПК України в даній справі.

У доповненні до апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції задовольняючи частково клопотання про розподіл судових витрат безпідставно послався на усне клопотання Відповідача, яким останній заявляв про зменшення судових витрат та без будь-яких доказів або обґрунтування задовольнив вказане клопотання відповідача.

Таким чином, суд першої інстанції не врахував положення ч.5 ст.126 ГПК України, що вказує на те, що Відповідач має довести обставини, які, на його думку, можуть стати підставою для зменшення витрат на правничу допомогу адвоката.

Однак, жодного доказу на підтвердження неспівмірності витрат або ж надання послуг, що не були необхідними у даній справі Відповідачем не надано, тому суд не мав жодної підстави для зменшення заявлених Позивачем витрат на правничу допомогу адвоката.

У випадку, якщо суд першої інстанції вважав завищеними витрати на правничу допомогу адвоката, суд мав можливість відмовити в частині й обґрунтувати, як зазначено у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 по справі №922/445/19, які саме витрати не підлягають задоволенню та чому.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що відповідно до п. 2.5.4 оплата вартості обладнання по четвертому етапу здійснюється протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання Акту введення в експлуатацію обладнання. ТОВ «ТД ПОЛІМЕРПЛАСТ» станом на 14.04.2023 не отримував від ТОВ «СП «СПЕЦІАЛІСТ» для підписання Акту введення в експлуатацію обладнання. У зв`язку з чим відсутня обставина з моменту настання якої починається строк-зобов`язання щодо оплати по четвертому етапу вартості обладнання.

ТОВ «СП «СПЕЦІАЛІСТ» не було дотримано умов договору. Обладнання доставлено до ТОВ «ТД ПОЛІМЕРПЛАСТ» 09 лютого 2022 року, що підтверджується видатковою накладною № РН-0000017 від 09 лютого 2022 року та товарно-транспортною накладною № 09/02 від 09 лютого 2022. Отже, обладнання поставлено до Відповідача з простроченням терміну поставки на 86 календарних днів.

В матеріалах справи відсутні докази виконання Позивачем умов п. 2.5. Договору, а саме, - відсутні докази надання Позивачем визначених п.п. 2.5.2 п. 2.5, п.п. 2.5.3. п. 2.5., п.п. 2.5.4. п. 2.5. Договору документів та рахунку-фактури № СФ- 0000101 від 10 серпня 2021р., після отримання яких у Відповідача виникає обов`язок щодо оплати за поставлений товар.

Відповідач не позбавлений права призупинити оплату за Договором до моменту належного виконання Позивачем зобов`язання щодо надання товаросупровідних документів на Товар, вказаних в Договорі, після отримання яких у Відповідача виникає обов`язок щодо оплати за поставлений Товар та оплати 20% штрафу від вартості обладнання, що відповідає умовам п. 2.5. та 6.5. Договору, а також нормам ч.ч. 1, 3 ст. 220 ГК України, ч. 4 ст. 612, ч. 1 ст. 613 та ч. 1 ст.692 ЦК України.

Вказане також відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 15.02.2018 у справі № 914/4372/15.

Звертає увагу, що представником Позивача не надано жодних документів, які б мали детальний опис саме наданих послуг; акту приймання-передачі наданих послуг, які б вказували саме на вже надані послуги.

Заявлені представником Позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн. є необґрунтованими, завищеними та неспівмірними вартості наданої професійної правничої допомоги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 23.03.2023 для розгляду справи №904/4713/22 визначено колегію суддів Центрального апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів: Кощеєва І.М., Дарміна М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.04.2023 зазначеною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/4713/22; розгляд апеляційної скарги призначений у судове засідання на 27.06.2023.

26.06.2023 у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О., здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого справу №904/4713/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В., суддів Чус О.В., Кощеєва І.М.

Ухвалою суду від 26.06.2023 апеляційну скаргу прийнято до свого провадження вказаною колегією суддів та постановлено судове засідання у справі, призначене на 27.06.2023 провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення.

В судовому засіданні оголошено перерву до 03.10.2023.

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.09.2023, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), суддів Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б., якою справу прийнято до свого провадження; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 08.11.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 ГПК України учасники справи беруть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з актом «Щодо відсутності можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції», складеного комісією Центрального апеляційного господарського суду у складі: голови - керівника апарату суду Нурулаєвої Г.Ю., членів - головного спеціаліста відділу забезпечення судового процесу, інформаційних технологій та технічного захисту Гусєва С.В., секретаря судового засідання Солодової І.М., при розгляді 08.11.2023 колегією суддів апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 та на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у цій справі секретарем судового засідання Солодовою І.М. в процесі підготовки до проведення фіксації у режимі відеоконференції було встановлено працездатність комплексу технічних засобів відеозапису та зауважень щодо його роботи не було.

У призначений час 17-00 годину секретар судового засідання намагався вийти на зв`язок з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт", м. Дніпро в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів, за допомогою програми EasyCon, однак останнього не було в списку користувачів програми EasyCon, у зв`язку з чим останній не зміг приєднатися до відеоконференції.

Відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

З огляду на викладене колегія суддів покладає ризики технічної неможливості прийняти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів саме на представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" та враховуючи, що:

- відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання;

- відповідач жодних клопотань з приводу неможливості явки в судове засідання представника не заявляв;

- наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення;

- строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України;

- наявність в матеріалах справи відзиву відповідача на апеляційну скаргу,

судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представника відповідача.

В судовому засіданні 08.11.2023 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 у справі №904/4713/22 підлягає задоволенню, апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у цій справі задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

10.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" (далі - покупець) укладено договір поставки обладнання №, відповідно до пункту 1.1 якого відповідно до умов цього договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві Обладнання: Машина для виробництва пакетів, модель SF-2100 у кількості 1 комплект (далі - "обладнання"), зазначене в додатку № 1 "специфікація" до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість Обладнання.

Відповідно до пункту 1.2. договору додаток №1 "специфікація" до договору є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно пункту 1.3. договору поставка Обладнання здійснюється силами і засобами постачальника на склад покупця за адресою: Дніпропетровська область, Новокадацький район, місто Дніпро, вул. Велика Діївська, буд. 545.

Відповідно до пункту 1.4. договору поставка за цим договором здійснюється постачальником протягом 90 календарних днів з дня здійснення покупцем передплати відповідно до пункту 2.5.1 цього договору.

Пунктом 1.5. договору визначено, що постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання за цим договором з моменту передачі Обладнання покупцю на його складі, що посвідчується підписаною та скріпленою печаткою з обох сторін видатковою накладною.

Згідно з пунктом 2.1 договору вартість договору (загальна вартість Обладнання) складається із ціни Обладнання та пов`язаних із доставкою та запуском Обладнання в експлуатацію.

Пунктом 2.2. договору визначено, що ціна Обладнання за цим договором становить 1 026 000,00 гривень, що еквівалентно 38 000,00 доларів США за курсом, прийнятим сторонами для платежів в рамках цього договору, що на момент підписання договору становить 27,00 грн. за один долар США. Сторони погодили, що ціна договору може змінюватися за правилами, встановленими пунктами 2.3. та 2.4. цього договору.

Відповідно до пункту 2.3. договору для платежів в рамках цього договору сторони дійшли згоди, що 1 долар США дорівнює в сумі в гривнях за яким в АТ "ПУМБ", МФО: 334851 продає долари США на день здійснення покупцем платежу. Крім того, підписанням цього договору, сторони дійшли згоди, що, в разі зміни цього курсу, сума платежів, передбачених підпунктами 2.5.1. - 2.5.4. договору, визначається за такою формулою:

В = (А1/А2) х О,

де: В - сума платежу на момент оплати;

О - сума платежу на момент підписання;

А2 - курс (АТ "ПУМБ") долара США до гривні на день підписання договору;

А1 - курс (АТ "ПУМБ") долара США до гривні на день перерахування грошових коштів.

Згідно з пунктом 2.4. договору у разі зміни офіційного валютного курсу на дату здійснення платежів за договором, вартість договору в гривнях підлягає перерахунку виходячи з курсу, що діє на дату оплати.

Пунктом 2.5. договору визначено, що оплата вартості договору здійснюється покупцем у чотири етапи, в наступному порядку:

Перший етап - 30% передплата вартості Обладнання у розмірі 307 800,00 грн., з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 11 400,00 доларів США, здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання цього договору;

Другий етап - 40% оплата вартості Обладнання у розмірі 410 400,00 грн., з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 15 200,00 доларів США, здійснюється покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання повідомлення від постачальника про готовність обладнання до відвантаження з заводу виробника;

Третій етап - 20% оплата вартості Обладнання у розмірі 205 200,00 грн. з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 7 600,00 доларів США і є невід`ємною частиною цього договору. Оплата здійснюватиметься за погодженим сторонами курсом станом на дату проведення транзакції покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання офіційного повідомлення від постачальника про прибуття Обладнання до порту України.

Четвертий етап - 10% оплата вартості Обладнання у розмірі 102 600,00 грн, з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 3 800,00 доларів США згідно Додатку №3, що є невід`ємною частиною цього договору. Оплата здійснюватиметься за погодженим сторонами курсом станом на дату проведення транзакції покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання акту введення в експлуатацію Обладнання.

Згідно пункту 2.6. договору оплата за договором здійснюється у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до пункту 3.2. договору покупець зобов`язується: оплатити вартість Обладнання в сумі та порядку, передбаченому пунктом 2.3. та пунктом 2.6. (2.5.1., 2.5.2., 2.5.3., 2.5.4.) договору з урахуванням вимог пункту 2.2. та пункту 2.4. цього договору.

Згідно пункту 9.7. договору, договір набуває чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2021 року, а щодо грошових зобов`язань до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" зазначає, що 09.02.2022 здійснив поставку обладнання, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000017 та товарно-транспортною накладною №09/02 від 09.02.2022 (а.с. 13, 14).

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" зазначає, що покупцем здійснено оплату лише частково, наступним чином: 17.08.2021 - 307 800 грн., 11.10.2021 - 401 432 грн., 04.02.2022 - 143 000 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати поставленого обладнання за першим, третім та четвертими етапами, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Частково задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості за третій етап, господарський суд виходив з того, що враховуючи, що умовами договору не передбачений порядок направлення офіційного повідомлення від постачальника про прибуття обладнання до порту України, фактичне отримання відповідачем обладнання 09.02.2022, здійснення часткової оплати за третім етапом, господарський суд дійшов до висновку про те, що строк оплати за поставку обладнання за третім етапом є такий, що настав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за четвертий етап, господарський суд виходив з того, що оплата 10% вартості Обладнання у розмірі 102 600,00 грн, з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 3 800,00 доларів США (четвертий етап) здійснюватиметься протягом 3 календарних днів з моменту підписання акту введення в експлуатацію Обладнання; за приписами пункту 4.1 договору право власності на обладнання переходить від постачальника до покупця після повної оплати вартості Обладнання, а також після підписання обома сторонами видаткової накладної та Технічного акту введення в експлуатацію обладнання, що спростовує доводи позивача про те, що введення в експлуатацією обладнання є справою виключно відповідача (самостійно чи із залученням третіх осіб).

Доказів підписання сторонами акту введення в експлуатацію обладнання до суду не надано.

Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку, що позивачем не доведено прострочення відповідачем оплати обладнання за четвертим етапом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду лише частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору поставки № від 10.08.2021, факт поставки товару, строк оплати, наявність часткової оплати, строк дії договору, наявність /відсутність прострочення оплати товару.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Аналогічні приписи містяться у статті 265 Господарського кодексу України відповідно до якої за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору поставки товару, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 255 765,92 грн. заборгованості, що відповідно до пунктів 2.2.-2.4. договору поставки обладнання № від 10.08.2021, еквівалентно 6 315,21 дол. США станом на 11.12.2022, з яких 101 865,92 грн., що еквівалентно 2 515,21 дол. США за третій етап оплати та 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США.

За приписами пункту 2.5. договору визначено, що оплата вартості договору здійснюється покупцем в наступному порядку:

Третій етап - 20% оплата вартості Обладнання у розмірі 205 200,00 грн. з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 7 600,00 доларів США і є невід`ємною частиною цього договору. Оплата здійснюватиметься за погодженим сторонами курсом станом на дату проведення транзакції покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання офіційного повідомлення від постачальника про прибуття Обладнання до порту України.

Четвертий етап - 10% оплата вартості Обладнання у розмірі 102 600,00 грн, з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 3 800,00 доларів США згідно Додатку №3, що є невід`ємною частиною цього договору. Оплата здійснюватиметься за погодженим сторонами курсом станом на дату проведення транзакції покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання акту введення в експлуатацію Обладнання.

Відповідач заперечив проти позовних вимог в частині прострочення оплати за третім етапом, посилаючись на те, що станом на 05.01.2023 не отримував офіційного повідомлення від позивача про прибуття обладнання до порту України, що вказує на відсутність обставини з моменту настання якої починається строк - зобов`язання щодо оплати по третьому етапу вартості обладнання.

Також відповідач вважає безпідставним посилання позивача на прострочення оплати по четвертому етапу, посилаючись на те, що станом на 05.01.2023 він не отримував від позивача для підписання акт введення в експлуатацію обладнання. У зв`язку з чим відсутня обставина, з моменту настання якої починається строк - зобов`язання щодо оплати по четвертому етапу вартості обладнання.

Також зазначає й про те, що відповідач не позбавлений права призупинити оплату за договором до моменту належного виконання позивачем зобов`язання щодо надання товаросупровідних документів на товар, вказаних в договорі документів, після отримання яких у відповідача виникає обов`язок щодо оплати за поставлений товар та оплати 20% штрафу від вартості обладнання, що відповідає умовам пунктів 2.5. та 6.5. договору, а також нормам частин 1, 3 статті 220 Господарського кодексу України, частини 4 статті 612, частини 1 статті 613 та частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України.

Позивач не погоджується із такими доводами відповідача з огляду на те, що за приписами пункту 1.5. договору постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання за цим договором з моменту передачі Обладнання покупцю, що посвідчується підписаною та скріпленою з обох сторін видатковою накладною. Позивач зазначає, що у даному випадку відповідач після отримання Обладнання та підписання видаткової накладної від 09.02.2022 зобов`язаний здійснити повну оплату за Обладнання в силу закону, а саме статті 692 Цивільного кодексу України.

Позивач звертає увагу, що відповідач своїми діями визнає отримання повідомлення про прибуття Обладнання до порту України, тим, що здійснив часткову оплату коштів за третім етапом (пункт 2.5.3. договору) у розмірі 143 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.02.2022.

В матеріалах справи міститься копія повідомлення про прибуття обладнання до порту Одеси, яке адресоване "за місцем вимоги", містить повідомлення про прибуття обладнання за договором поставки обладнання № від 10.08.2021 та необхідність здійснити оплату у розмірі 205 200,00 грн. (а.с. 15).

На підтвердження направлення вказаного повідомлення позивачем надано копію скріну про направлення "повідомлення про готовність обладнання до відвантаження" для ТД Полімер-Пласт (а.с. 15 на звороті) за допомогою "WhatsApp", однак, із наданих доказів не вбачається за яким саме номером відбулось передача повідомлення, чи був такий спосіб передачі повідомлення передбачений сторонами у договорі (в розділі 10 договору відсутнє зазначення мобільного зв`язку покупця).

Водночас, Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" 04.02.2022 здійснено оплату за поставлене обладнання у сумі 143 000,00 грн. згідно з платіжним дорученням №601 від 04.02.2022.

І позивач, і відповідач підтверджують, що оплата за платіжним дорученням №601 від 04.02.2022 була здійснена за третім етапом за договором поставки обладнання № від 10.08.2021.

Враховуючи, що умовами договору не передбачений порядок направлення офіційного повідомлення від постачальника про прибуття обладнання до порту України, фактичне отримання відповідачем обладнання 09.02.2022, здійснення часткової оплати за третім етапом, господарський суд дійшов правильного висновку про те, що строк оплати за поставку обладнання за третім етапом є такий, що настав.

З огляду на що господарським судом правомірно задоволено вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 101 865,92 грн., що еквівалентно 2 515,21 дол. США за третій етап оплати.

Щодо четвертого етапу оплати колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.5.4. Договору оплата 10% вартості обладнання у розмірі 102 600,00 грн, з ПДВ включно, що на дату здійснення транзакції еквівалентно 3 800,00 доларів США (четвертий етап) здійснюватиметься за погодженим сторонами курсом станом на дату проведення транзакції покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання акту введення в експлуатацію Обладнання.

Колегією суддів встановлено, що на момент звернення з позовною заявою (13.12.2022) сторонами не підписано акт введення в експлуатацію обладнання.

В той же час, колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду про те, що через не підписання сторонами акта введення в експлуатацію обладнання у відповідача не виникло обов`язку щодо четвертого етапу оплати, з огляду на наступне.

Аналіз приписів статті 655, частини 1 статті 697 ЦК України дозволяє дійти висновку, що обов`язком продавця є передання товару у власність покупцеві, який у свою чергу зобов`язується сплатити за товар певну грошову суму. Отже, правовідносини купівлі-продажу зумовлюють перехід права власності на товар від продавця до покупця в момент передання товару покупцеві; при цьому, законодавцем визначено можливість збереження товару за продавцем до оплати товару або настання інших обставин, якщо про таке сторони домовилися при укладенні договору купівлі-продажу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Колегія суддів констатує, що Договором не визначено, яким чином та ким саме має здійснюватися підписання Акту введення в експлуатацію обладнання. При цьому відповідно до умов Договору на Позивача не покладено обов`язок із встановлення обладнання, здійснення його налаштування або введення його в експлуатацію.

Окрім того, відповідно до п.3.2. Договору Покупець зобов`язується здійснити розвантаження обладнання з транспортних засобів Постачальника на складі Покупця.

Тоді як пунктом п.1.5. Договору визначено, що Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання за цим Договором з моменту передачі обладнання Покупцю, що посвідчується підписаною та скріпленою з обох сторін видатковою накладною.

Тому, у даному випадку Відповідач після отримання обладнання та підписання видаткової накладної від 09.02.2022 зобов`язаний здійснити повну оплату за обладнання після отримання обладнання та підписання видаткової накладної.

Також слід зауважити, що згідно п.4.2. Договору усі ризики втрати або пошкодження обладнання перешли від Постачальника до Покупця з моменту фактичного отримання ним Обладнання від Постачальника за видатковою накладною. Отже, всі правомочності права власності перейшли від Постачальника до Покупця з моменту отримання Відповідачем Обладнання та підписання видаткової накладної.

Однак, суд першої інстанції формально послався на той факт, що сторонами не підписано акт введення в експлуатацію обладнання, а тому й нібито не настав момент з якого у Відповідача виникає обов`язок щодо оплати коштів у розмірі 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США.

Відповідно до ч. 4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду по справі №914/1489/17 від 29.05.2018 (у вказаній справі у договорі поставки також було визначено, що момент переходу права власності переходить у момент підписання акту приймання- передачі товару) зазначено наступне:

«Аргумент касаційної скарги, що відсутність підписаних сторонами актів прийому-передачі продукції свідчить про відсутність належних і допустимих доказів, які є підставою для проведення розрахунків, відхиляються Верховним Судом оскільки в матеріалах справи достатньо доказів здійснення спірних поставок, відповідачем не заперечувався сам факт поставки та отримання товару, поставка товару відображена в податковій звітності відповідача. Таким чином, непідписання сторонами актів приймання-передачі товару не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку щодо оплати поставленого товару.».

У даній справі схожі обставини справи, однак, господарський суд не врахував вказану правову позицію Верховного Суду щодо настання строку виконання зобов`язання з оплати коштів за поставлений товар навіть у випадку не підписання сторонами акту введення в експлуатацію Обладнання, тим більше, що:

- Відповідачем визнається факт отримання поставленого обладнання;

- після отримання поставленого обладнання та його використання на протязі більше ніж півтора роки з боку покупця (Відповідача) не було жодних зауважень щодо якості та комплектності обладнання;

- постачальником зареєстровано податкову накладну, що підтверджується квитанцією про її реєстрацію в ЄРПН;

- ТОВ «ТД «Полімерпласт» зверталося до ТОВ «СП «Спеціаліст» із мировою угодою, якою визнавало настання моменту сплати боргу та зазначало про наявність боргу у розмірі 173 768,00 грн., що відповідає сумі зареєстрованої податкової накладної.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права.

При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу.

Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб.

Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо стягнення неустойки, добросовісність Покупця по суті становить гарантію дотримання прав іншої сторони, якою у спірних правовідносинах є Продавець.

Надання покупцю (Відповідачу) права одночасно на протязі більше ніж півтора роки користуватися поставленим йому обладнанням та не здійснювати за нього остаточний розрахунок (10%, четвертий етап оплати) буде суперечити принципам справедливості, добросовісності та розумності.

При цьому колегія суддів констатує, що у Договорі сторони не передбачили обов`язку саме постачальника (Позивача) вводити в експлуатацію поставлене ним Обладнання; не конкретизували, хто саме складає акт введення в експлуатацію обладнання, через що пункт 2.5.4. Договору створює ситуацію, в якій надає можливість недобросовісному Покупцю з формальних причин (через відсутність акта введення в експлуатацію обладнання, обов`язок складання якого не покладено на жодну із сторін) ухилятися від оплати повної вартості обладнання у розмірі вказаному в Договорі після виконання Позивачем свого обов`язку щодо поставки Обладнання та підписання з Відповідачем видаткової накладної.

З огляду на що, колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що у Відповідача виник обов`язок зі сплати повної вартості Обладнання з моменту його отримання, тобто з 09.02.2022. При цьому не підписання сторонами акту введення в експлуатацію обладнання жодним чином не є підставою для ухилення Відповідачем від здійснення повної оплати за отримане обладнання.

Тому позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" основного боргу у розмірі 153 900 грн, що еквівалентно 3 800 дол. США за четвертий етап оплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п.6.1. Договору у разі порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, встановлену цим Договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пунктом 6.2. Договору визначено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, дійсної на дату підписання Договору, в частині невиконаних грошових зобов`язань конкретного етапу, за кожний день прострочення.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 у справі №14-10цс18 зазначає якщо договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2.5.4. Договору оплата здійснюватиметься за погодженим Сторонами курсом станом на дату проведення транзакції Покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання Акту введення в експлуатацію Обладнання.

Згідно з п.1.5. Договору Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання за цим Договором з моменту передачі Обладнання Покупця на його складі, що посвідчується підписаною та скріпленою печаткою з обох сторін видатковою накладною.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за прострочення оплати за першим, третім та четвертими етапами у загальному розмірі 20 293,10 грн. (по кожному етапу окремо) та три проценти річних - 6 089,44 грн., з яких 75,47 грн. з 14.08.2021 по 16.08.2021, 2 578,74 грн. з 06.02.2022 по 10.12.2022, 3 807,44 грн. з 10.02.2022 по 10.12.2022.

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок Позивача (межі зазначеного ним періоду), дні фактичної сплати Відповідачем суми боргу, положення частини п`ятої ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність нарахування 3% річних та пені прийшла до висновку, що позивачем правомірно заявлено та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача пені у розмірі 20 293,10 грн., три проценти річних у розмірі 6 089,44 грн., з яких 75,47 грн. з 14.08.2021 по 16.08.2021, 2 578,74 грн. з 06.02.2022 по 10.12.2022, 3 807,44 грн. з 10.02.2022 по 10.12.2022 оскільки прострочення оплати за поставлене обладнання за першим, третім та четвертим етапами оплати підтверджене матеріалами справи.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

При цьому, за нормою ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлення судом апеляційної інстанції порушення господарським судом норм матеріального права при ухваленні рішення, зокрема, норми ст.692 ЦК України в частині оплати товару, суд в даному випадку вийшов за межі апеляційної скарги та переглянув рішення в цілому.

За викладених обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи.

На підставі викладеного апеляційна скарга щодо основного рішення підлягає задоволенню, рішення суду підлягає скасуванню, необхідно прийняти у справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" основний борг у розмірі 255 765,92 грн., що відповідно до пунктів 2.2.-2.4. договору поставки обладнання № від 10.08.2021, еквівалентно 6 315,21 дол. США станом на 11.12.2022, з яких 101 865,92 грн., що еквівалентно 2 515,21 дол. США за третій етап оплати та 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США, пеню у розмірі 20 293,10 грн., три проценти річних у розмірі 6 089,44 грн., з яких 75,47 грн. з 14.08.2021 по 16.08.2021, 2 578,74 грн. з 06.02.2022 по 10.12.2022, 3 807,44 грн. з 10.02.2022 по 10.12.2022.

В позовній заяві позивач просить зазначити в резолютивній частині рішення: "органу (особі), що здійснює примусове виконання судового рішення у даній справі здійснювати нарахування та стягнення 3% річних на фактичну (не сплачену) суму заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" (код 43204913) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" (код 35859969), починаючи з 06.02.2022 щодо сплати боргу за третій етап оплати, що на момент звернення з позовом складає 101 865,92 грн., що еквівалентно 2 515,21 дол. США, починаючи з 10.02.2022 щодо сплати боргу за четвертий етап оплати, що на момент звернення з позовом складає 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США до повної її сплати за формулою:

[Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка (%)] / 100% х [Кількість днів] / [Кількість днів у році]

Де:

[Сума боргу] - сума простроченого боргу;

[Процентна ставка (%)] - проценти річних;

[Кількість днів] - кількість днів прострочення зобов`язання;

[Кількість днів у році] - кількість днів у календарному році".

Відповідно до частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

Враховуючи, що зазначення в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування, є правом суду, а не його обов`язком, а також те, що визначений сторонами порядок здійснення оплати за договором, передбачений пунктами 2.3 та 2.4 договору (у разі зміни курсу долара до гривні), колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про безумовну необхідність застосування приписів частини 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України при постановленні оскаржуваного рішення.

Щодо додаткового рішення.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 48 000,00 грн.

Представництво інтересів позивача у суді у межах справи №905/4713/22 здійснювалось адвокатом Ліпінським Є.В.

Ліпінський Єгор Вікторович є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується інформацією Єдиного реєстру адвокатів України.

Матеріали справи містять електронну копію ордера серії АА №1258762 від 17.10.2022, виданого адвокату Ліпінському Є.В. (посвідчення адвоката №5244 від 31.10.2018 виданого Радою адвокатів Донецької області). Особою, якій надається правова допомога визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст", органом, у якому надається правова допомога адвокатом Господарський суд Дніпропетровської області. Повноваження адвоката не обмежуються.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Пункт 10 Положення про ордер на надання правничої допомоги (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України №41 від 12.04.2019, визначає, що ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.

Під час дії воєнного стану на території України дозволяється видача адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням ордеру без скріплення його печаткою юридичної особи та без підпису керівника адвокатського об`єднання, адвокатського бюро. Правовідносини між адвокатом, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера та адвокатським об`єднанням, адвокатським бюро врегульовуються внутрішніми документами цих організаційно правових форм здійснення адвокатської діяльності.

Ордер серії АА №1258762 від 17.10.2022 містить підпис адвоката Ліпінського Є.В.

Пункт 5 Положення встановлює, що ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (п.11 Положення).

Невідповідність форми наведеного вище ордера вимогам чинного законодавства не встановлена.

Питання правовідносини між адвокатом, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера та адвокатським об`єднанням не є предметом дослідження у розглядуваному випадку, тому що не знаходиться в залежності від визначення ордеру, як належного та достатнього підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

З огляду на викладене, представник позивача Ліпінського Є.В. має статус адвоката та його правомочність на вчинення дій у Господарському суді Дніпропетровської області в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" є підтвердженою.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За частиною першою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частинами 3, 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

17.10.2022 між адвокатом Ліпінським Єгором Вікторовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" (клієнт) укладений договір про надання правової допомоги №б/н від 17.10.2022, відповідно до п.1.2 якого клієнт доручив, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати професійну юридичну допомогу, здійснювати захист, представництво та надавати будь-які інші види правової допомоги, в обсязі та на умовах, передбачених домовленістю сторін, перед усіма та будь-якими третіми особами, органами державної влади, судовими, правоохоронними, контролюючими, фіскальними, антимонопольними органами, органами державної виконавчої служби (державними виконавцями) та приватними виконавцями, установами, організаціями, міністерствами, відомствами, органами місцевого самоврядування, службовими та посадовими особами, а клієнт прийняв на себе зобов`язання здійснити повну та своєчасну сплату правової допомоги та фактичні витрати необхідних для виконання цього договору.

Договір складено та підписано його сторонами.

Відповідно до пункту 1 додаткової угоди від 17.10.2022 адвокат бере на себе зобов`язання здійснити комплексний захист, представництво та усі інші необхідні види правової допомоги перед усіма та будь якими третіми особами з питань захисту законних майнових, немайнових інтересів клієнта у спорі Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" шляхом звернення із позовною заявою про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" за поставлене обладнання за договором поставки обладнання № 1 від 10.08.2021, а також стягнення пені і 3 процентів річних.

Пунктом 2 визначено, що сторони домовились визначити наступну вартість оплати послуг адвоката в суді першої інстанції: підготовка адвокатських запитів, заяв клопотань від 3 000 грн; підготовка позовної заяви про стягнення коштів від 20 000грн; підготовка відповіді на відзив від 10 000 грн; ознайомлення з матеріалами справи (1 том) від 1 500 грн; участь в одному судовому засіданні від 5 000 грн; підготовка будь-яких додаткових письмових пояснень від 5 000 грн; інші послуги не передбачені у цьому переліку від 2 500 грн за годину.

Адвокатом Ліпінським Є.В. згідно акту наданих послуг від 06.03.2023 надано такі послуги та ТОВ "СП "Спеціаліст" здійснено наступні витрати в справі №904/4713/22 (зворотній а.с. 146 том 1): підготовка та подача позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення коштів з ТОВ "ТД "Полімерпласт" за договором поставки обладнання № від 10.08.2021 по справі №904/4713/22 20 000 грн; підготовка та подача відповіді на відзив по справі №904/4713/22 - 10 000грн; участь у підготовчому засіданні у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4713/22, що призначено на 07.02.2023 5 000 грн; клопотання про розподіл судових витрат по справі №904/4713/22- 3000грн; участь у судовому засіданні на стадії розгляду справи по суті у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4713/22, що призначено на 22.02.2023 5 000 грн; участь у судовому засіданні на стадії розгляду справи по суті у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4713/22, що призначено на 06.03.2023 5 000 грн.

Відповідно до частини 5 статті 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об`єднання. Від імені адвокатського об`єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об`єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об`єднання.

У розумінні наведеного положення Закону правомочність на укладання договору про надання правової допомоги поставлено у залежність від наявності права учасника адвокатського об`єднання на вчинення такої дії, що виникає на підставі довіреності або статуту, а не за наявності статусу адвоката у підписанта.

Відтак, договір, як і складені до нього документи, створює юридичні наслідки.

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що розрахунки між сторонами здійснюються на підставі виставлених рахунків. Порядок, умови, вартість послуг за цим договором визначаються сторонами окремо в додаткових угодах.

Договір набирає чинності і вважається укладеним на невизначений строк з моменту його підписання сторонами або уповноваженими представниками сторін і діє до повного його виконання (п.9.1 договору).

Оплата (попередня оплата) правової допомоги, що надається об`єднанням здійснюється клієнтом на підставі виставлених рахунків (пункт 6 додаткової угоди до договору).

Дана угода вступає у силу з моменту її підписання сторонами та діє до повного її виконання, є невід`ємною частиною договору про надання правової допомоги від 17.10.2022 (пункт 7 додаткової угоди до договору).

Додаткова угода до договору підписана сторонами та скріплена їх печатками.

Позивачем подано до суду копію акту від 06.03.2023 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору від 17.10.2022 про надання правової допомоги від 17.10.2022, підписаний з обох сторін та скріплений печаткою ТОВ "СП "Спеціаліст", з якого вбачається надання позивачу адвокатом послуг на загальну суму 48 000,00 грн. а саме: підготовка та подача позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення коштів з ТОВ "ТД "Полімерпласт" за договором поставки обладнання № від 10.08.2021 по справі №904/4713/22 20 000 грн; підготовка та подача відповіді на відзив по справі №904/4713/22 - 10 000 грн; участь у підготовчому засіданні у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4713/22, що призначено на 07.02.2023 5 000 грн; клопотання про розподіл судових витрат по справі №904/4713/22 3 000 грн; участь у судовому засіданні на стадії розгляду справи по суті у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4713/22, що призначено на 22.02.2023 5 000 грн; участь у судовому засіданні на стадії розгляду справи по суті у Господарському суді Дніпропетровської області по справі №904/4713/22, що призначено на 06.03.2023 5 000 грн.

Адвокатом Ліпінським Єгором Вікторовичем виставлено клієнту рахунок на оплату від 17.10.2022 на суму 48 000,00 грн.

Отже, як слідує з фактичних обставин, позивачу адвокатом у межах справи №904/4713/22 надавалась професійна правнича допомога та надавалась вона за фіксовану плату.

24 жовтня 2022 року позивачем здійснено передплату послуг у розмірі 48 000 грн (зворотній а.с. 147, том 1).

За частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено, що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див. також, рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач заперечує визначений розмір вартості наданих послуг представництва.

Здійснивши аналіз ціни, предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду та з позицією відповідача про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу явно не відповідає складності справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів зазначає, що предметом спору у справі №904/4713/22 є стягнення заборгованості та штрафних санкцій за одну поставку, ця справа не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин в даному питанні не змінювалось, справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль; позовна заява охоплює один період за однією накладною, що не потребує значного часу для розрахунку та підготовки позову.

За таких обставин, враховуючи наявність заперечень відповідача щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу; відсутність складних арифметичних розрахунків під час підготування позову; незначний обсяг доказів у справі; ціну позову, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про можливість не присуджувати на користь позивача заявлену суму повністю, а стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 12 000 грн.

За таких обставин господарський суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" про ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на користь позивача 48 000,00 грн. витрат позивача на правову допомогу.

З огляду на що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі № 904/4713/22 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 у справі № 904/4713/22 задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.03.2023 у справі №904/4713/22 скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Полімерпласт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" основний борг у розмірі 255 765,92 грн., що відповідно до пунктів 2.2.-2.4. договору поставки обладнання № від 10.08.2021, еквівалентно 6 315,21 дол. США станом на 11.12.2022, з яких 101 865,92 грн., що еквівалентно 2 515,21 дол. США за третій етап оплати та 153 900 грн., що еквівалентно 3 800 дол. США, пеню у розмірі 20 293,10 грн., три проценти річних у розмірі 6 089,44 грн., з яких 75,47 грн. з 14.08.2021 по 16.08.2021, 2 578,74 грн. з 06.02.2022 по 10.12.2022, 3 807,44 грн. з 10.02.2022 по 10.12.2022.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Спеціаліст" на додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі № 904/4713/22 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2023 у справі №904/4713/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 29.11.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков