ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" грудня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/1034/23
Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши заяву Дочірнього підприємства "Регіон-Інвест" про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Босс Технолоджи"
до Дочірнього підприємства " Регіон-Інвест"
про зобов`язання вчинити дії та стягнення 292 548,80 грн,
за участю представників:
від позивача: О.Ушаков, ордер ВН №1225097 від 26.09.2023,
від відповідача: В. Матвіїв, ордер АС № 1073461 від 09.10.2023,
У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Босс Технолоджи» (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Дочірнього підприємства «Регіон-Інвест» (відповідач) про зобов`язання повернути отриманий товар та стягнення 292 548,80 грн за договором купівлі - продажу № 25/06/21 Д від 25.06.2021.
Рішенням суду від 13.11.2023 у задоволенні позову відмовлено.

17.11.2023 від представника Дочірнього підприємства "Регіон-Інвест" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі про вирішення питання щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу.

Ухвалою суду від 24.11.2023 розгляд заяви призначено на 04.12.2023.

17.11.2023 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка задоволена ухвалою суду від 17.11.2023.

23.11.2023 від представника позивача надійшли заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, де останній вказує, що орієнтовний розмір судових витрат, які відповідач просить стягнути, значно завищеним, необґрунтованим та не підтвердженим належними та допустимими доказами.

У судове засідання 04.12.2023 з`явилися представники сторін.

Суд, розглянувши заяву представника Дочірнього підприємства "Регіон-Інвест", вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч. 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 244 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Представником відповідача у відзиві на позовну заяву надано попередній орієнтовний розрахунок суми на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн, 50 000,00 грн гонорару успіху та 10 000,00 грн витрат адвоката, пов`язаних з виконанням договору про надання правничої допомоги та здійснення представництва.

У судовому засіданні 13.11.2023 представником відповідача зроблено усну заяву про те, що додаткові докази на підтвердження розміру витрат ДП «Регіон - Інвест» на професійну правничу допомогу та компенсацію витрат адвоката будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення рішення (у строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України).

20.11.2023 представником відповідача подано клопотання про стягнення судових витрат та приєднання доказів до матеріалів справи для вирішення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, у якому останній просив суд стягнути з позивача 50 879,97 грн правничої допомоги.

На підтвердження витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, представником відповідача надано договір про надання правничої та здійснення представництва від 09.10.2023 (договір), укладений між відповідачем (Клієнт) та адвокатом Матвіївом Вадимом Миколайовичем (Адвокат), ордер серія АС № 1075225 від 27.10.2023, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія № 404 від 18.12.2008, рахунок № 1 від 19.10.2023 на суму 50 000,00 грн, платіжна інструкція № 5759 від 20.10.2023, акт здачі - приймання наданих адвокатських послуг № 1 від 15.11.2023, акт № 2 від 15.11.2023 про затвердження понесених адвокатом витрат на суму 879,97 грн.

За п. 1.1. договору Адвокат приймає на себе доручення Клієнта по наданню останньому професійної правничої допомоги та здійснення представництва в господарському суді у справі № 918/1034/23 за позовом ТОВ "Технолоджи" до ДП "Регіон-Інвест" про зобов`язання чинити дії та стягнення 292 548,80 грн.

Відповідно до п. 1.2. договору професійна правнича допомога надається шляхом складання проєктів заяв по суті спору та/або процесуальних документів (заяв/клопотань) по справі з правом їх підписання та подання на адресу суду, учасників справи та інших суб`єктів (за необхідності). Підписання процесуальних документів може здійснюватися шляхом накладення а електронний документ ЕЦП (КЕП) Адвоката. У такому випадку подання електронного процесуального документа здійснюється Адвокатом шляхом його направлення на електронну пошту адресата, або шляхом подання через відповідну підсистему ЄСІТС «Електронний суд». знайомлення з матеріалами справи безпосередньо в суді та/або шляхом отримання доступу до електронної справи № 918/1034/23 у підсистемі ЄСІТС «Електронний суд». Надання правових консультацій для Клієнта у справі, подання адвокатських запитів, звернення з листами, заявами про надання публічної інформації тощо. Збору доказів, коло та обсяг яких Адвокат визначатиме самостійно. Надання правничої допомоги у судових засіданнях, а також під час вчинення інших окремих процесуальних дій поза судовими засіданнями. Сплати від імені, в інтересах та за кошти Клієнта судового збору, який передбачений Законом України «Про судовий збір» за одання до суду відповідних процесуальних документів (заяв по суті спору та заяв з процесуальних питань). Результат, досягнення якого бажає Клієнт: відмова у задоволенні позову. Бажаний для Клієнта результат може бути уточнений в додатковому договорі до цього договору. Згідно з Правилами адвокатської етики, затверджених 09.06.2017 (зі змінами від 5.02.2019), Адвокат не має права гарантувати досягнення бажаного для Клієнта результату.

За підп. 3.2.1. п. 3.2. договору Клієнт зобов`язаний належно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг Адвоката та відшкодовувати понесені під час виконання цього договору Адвокатом витрати.

Порядок виплати винагороди адвокату обумовлені розділом 4 договору, зокрема, сторони погодили, що гонорар за договором є фіксованим та підлягає сплаті у порядку та строки, визначені цим договором. Винагорода за правничу допомогу та здійснення представництва в господарському суді та компенсація витрат Адвоката: за надання професійної правничої допомоги і здійснення представництва в суді першої інстанції Клієнт сплачує гонорар винагороду) у розмірі 50 000,00 грн на підставі рахунку до 20.10.2023. Компенсація витрат адвоката, пов`язаних з виконанням договору про надання правничої допомоги (витрати поштові, на відрядження/пальне тощо), орієнтовно становить 10 000,00 грн. Сторони погодили, о порядок і строки відшкодування витрат Адвоката, які понесені (або можуть бути понесені) адвокатом у зв`язку з виконанням цього договору, будуть визначатися в кожному конкретному випадку на підставі прогнозованих розрахунків Адвоката та/або його звіту перед Клієнтом, з наданням підтверджуючих документів. Гонорар (винагорода) за цим договором сплачується в безготівковому порядку. Оплата гонорару (винагороди) проводиться (за вибором Клієнта) готівковим шляхом та/або шляхом зарахування грошових коштів за банківськими реквізитами Адвоката. За фактом надання правничої допомоги і здійснення представництва сторони складають акт приймання-передачі наданих послуг. За фактом звіту Адвоката перед Клієнтом сторони можуть скласти акт затвердження понесених Адвокатом витрат із зазначенням номеру справи і здійснених Адвокатом витрат.

Згідно з п.6.4. договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до завершення розгляду справи у суді касаційної інстанції.

15.11.2023 між відповідачем та адвокатом В. Матвієвим підписано Акт приймання-передачі наданих послуг № 1, де вказано, що Адвокат надав Клієнтові професійну правничу допомогу у справі №918/1034/23 на підставі договору від 09.10.2023. Клієнт визнає та приймає, що Адвокатом належно та своєчасно надано послуги з правничої допомоги і здійснення представництва. У Клієнта немає претензій щодо повноти, якості та своєчасності наданих Адвокатом послуг. Перелік наданих Адвокатом послуг (правничої допомоги): опрацьовано позовну заяву з додатками, здійснено її правовий аналіз, надано усні консультації для клієнта та пояснення щодо предмету та підстав позову. Подано процесуальну заяву для доступу до електронної справи за допомогою Електронного кабінету Користувача ЄСІТС. Підготовлено та подано до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про залишення позову без руху, заяву про дотримання процесуального (службового) строку, визначеного ч. 11 ст. 176 ГІПК України, відзив, заяву про долучення ордера на представництво інтересів Клієнта в судовому засіданні. На момент підписання цього акту винагорода в розмірі 50 000,00 грн сплачена повністю згідно з рахунком Адвоката №1 від 19.10.2023 та підп. 4.4.1 п. 4.4 договору від 09.10.2023.

У ході надання правничої допомоги і здійснення представництва у цій справі адвокатом понесені витрати в розмірі 879,97 грн, які підлягають компенсації за рахунок відповідача.

Крім цього, 15.11.2023 сторонами підписано Акт № 2 від 15.11.2023 про затвердження понесених Адвокатом витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги у справі № 918/1034/23.

У п. 1,2 вказаного акту сторони зазначили, що у зв`язку з технічними причинами (невідомими недоліками/збоями у роботі електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд»), Адвокат не мав можливості взяти участь у судовому засіданні 30.10.2023 у справі №9 18/1034/23 в режимі відеоконференцзв`язку, тому судове засідання було відкладене і 13.11.2023 Адвокат відбував у відрядження з м. Луцька в м. Рівне. У зв`язку з відрядженням і надсиланням на адресу позивача відзиву та заяви з процесуальних питань Адвокат поніс витрати, які пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у справі № 918/1034/23.

Відповідно до п. 3 цього Акту Клієнт визнає та приймає, що Адвокатом понесено такі витрати, які підтверджуються квитанціями ТОВ «Поштова служба «Е-ПОСТ» № 1054934 від 20.10.2023 на суму 61,20 грн, № 1054940 від 20.10.2023 на суму 39,00 грн, фіскальним чеком ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» № 2289 від 13.11.2023.

У Єдиному реєстрі адвокатів України містяться відомості про транспортний засіб - Skoda uperb, д.р.н. НОМЕР_1 , який використовує адвокат Матвіїв Вадим Миколайович у своїй професійній діяльності. Для участі в судовому засіданні 13.11.2023 адвокат Матвіїв В. М. прибував у м. Рівне на автомобілі Skoda Superb (Шкода Суперб), д.р.н. НОМЕР_1 , так як не мав можливості взяти участь у судовому засіданні 30.10.2023 у справі №918/1034/23 в режимі відеоконференцзв`язку.

Відтак загальна вартість витрат, понесених Адвокатом у цій справі, становить 879,97 грн 779,97 грн пальне та 100,20 грн - оплата поштових послуг).

За положеннями п. 4 ст. 1, ч. 3 та 5 ст. 2 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги за фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

У ч. 3 ст. 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 1, 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

За змістом положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Проте слід розділяти поняття "зменшення судових витрат" та "розподіл судових витрат".

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Проте, у ч. 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями ч. 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Отже, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 129 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.02.2021 у справі № 920/39/20).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance imited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм ст. 3, 11, 15 ГПК України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, у цій справі проведено два судових засідання, на одному з яких приймав участь представник відповідача. Крім того, представником відповідача підготовлено одну заяву по суті спору відзив, а також заяву про залишення позову без руху, клопотання про вирішення по суті заяви про залишення позову без руху, заяву про участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції. При цьому суд зазначає, що такі послуги, як: опрацьовання позовної заяви з додатками, здійснення її правового аналізу охоплюється складанням (написанням) відзиву.

Слід зазначити, що не існує єдиного арифметичного алгоритму для визначення (обчислення) витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд повинен у кожному конкретному випадку, керуючись положеннями ст.126, 129 ГПК України, визначати розмір таких витрат та їх розподіляти, наводячи відповідні мотиви прийнятих рішень стосовно цих витрат.

З огляду на викладене суд, проаналізувавши подані представником відповідача докази стосовно розміру понесених витрат на правову допомогу, зважаючи на клопотання позивача про зменшення розміру таких витрат, ураховуючи доцільність цих витрат з урахуванням складності цієї справи та обсягу наданої послуги, суд дійшов висновку про наявність підстав ля часткового задоволення заяви відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат на професійну правничу допомогу в сумі 30 000,00 грн, а також 879,97 грн компенсації витрат адвоката, понесених у зв`язку з розглядом справи.

У силу вимог п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Ураховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, відтак витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги покладаються на позивача.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Дочірнього підприємства «Регіон-Інвест» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Босс Технолоджи» (65005, м. Одеса, вул. Середня, 83/1, оф. 32, ідентифікаційний код 39963991 на користь Дочірнього підприємства «Регіон-Інвест» (34374, Рівненська область, Володимирецький район, с. Полиці, вул. Ковельська, буд. 4, ідентифікаційний код 31691895) 30 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу та 879,97 грн компенсації витрат адвоката.

У решті вимог заяви відмовити.

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Босс Технолоджи» (65005, м. Одеса, вул. Середня, 83/1, оф. 32, ідентифікаційний код 39963991).

Стягувач: Дочірнє підприємство «Регіон-Інвест» (34374, Рівненська область, Володимирецький район, с. Полиці, вул. Ковельська, буд. 4, ідентифікаційний код 31691895).

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне додаткове судове рішення складене та підписане 04.12.2023.

Суддя О.Андрійчук