ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2736/23

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс-Електро» (69063, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Академіка Амосова, будинок 107, код: 40905126)

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджі Групп» (08131, Київська обл., Бучанський р-н, село Софіївська Борщагівка, хутір Фермерський, вулиця Вишнева, будинок 12-А, код 38973878)

про стягнення 143484,76 гривень,

До Господарського суду Київської області 04.09.2023 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс-Електро» (надалі по тексту ТОВ «Макс-Електро»/позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджі Групп» (надалі по тексту ТОВ «Інтек Енерджі Групп»/відповідач) заборгованості за договором підряду на виконання електромонтажних робіт від 16.11.2020 № 127 у загальному розмірі 143484,76 гривень, з яких: 80750,00 гривень основна заборгованість, 26214,36 гривень пеня, 30832,50 гривень інфляційні втрати, 5687,90 гривень 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що стягувана сума утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за договором підряду, що стало підставою для додаткового нарахування та вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.09.2023 позовну заяву ТОВ «Макс-Електро» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2736/23. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Цією ж ухвалою: встановлено відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали.

На адресу суду 03.10.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується залученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 17.10.2023 відповідачем ухвали про відкриття провадження від 11.09.2023 у справі № 911/2736/23, відзив на позов не подав.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інтек Енерджі Групп» (замовник) та ТОВ «Макс-Електро» (виконавець) 16.11.2020 укладено договір підряду на виконання електромонтажних робіт № 127 (далі договір), відповідно до умов якого:

- підрядник приймає на себе виконання електромонтажних робіт (надалі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти і сплатити виконані підрядником роботи (пункт 1.1.);

- узгоджені сторонами об`єми робіт, договірна ціна, порядок розрахунків, місце виконання робіт (адреса об`єкта), терміни виконання робіт, строк їх приймання, гарантійний термін на виконані роботи та матеріали зазначаються в специфікаціях, які додаються до договору і є його невід`ємними частинами (пункт 1.2.);

- сума договору складається із суми усіх підписаних актів виконаних робіт (пункт 2.1.);

- термін виконання робіт та строк приймання робіт визначається в специфікації (пункти 3.1., 3.2.);

- приймання виконаних робіт здійснюється шляхом підписання актів виконаних робіт уповноваженими представниками сторін (пункт 3.3.);

- порядок і умови розрахунків визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємними частинами цього договору. Платежі між сторонами здійснюються в безготівковій формі у валюті України на підставі виставлених рахунків-фактур від підрядника (пункти 5.1., 5.2.);

- за не вчасне здійснення розрахунків замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, від суми простроченого платежу, по день отримання такого платежу підрядником включно (пункт 8.2.).

Специфікацією від 16.11.2020 № 1, яка є невід`ємною частиною договору, сторони погодили, зокрема, найменування об`єм, вартість та терміни виконання робіт, а також порядок розрахунків.

Так, згідно пункту 1 вказаної специфікації підрядник взяв на себе зобов`язання виконати комплекс електромонтажних робіт згідно кошторису по об`єкту «Приєднання виробничо-складського комплексу за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське».

Пунктом 2 специфікації сторони погодили, що договірна ціна становить 1282000,00 грн, в тому числі ПДВ - 213666,67 грн.

Порядок розрахунків: замовник проводить попередню оплату за роботи по рахунку-фактури від підрядника згідно графіку: 19.11.2020 у сумі 200000,00 грн з ПДВ; 30.11.2020 у сумі 300000,00 грн з ПДВ; 16.12.2020 у сумі 350000,00 грн з ПДВ; остаточний розрахунок у сумі 432000,00 грн з ПДВ протягом 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт (пункт 4 специфікації).

Відповідно до п. 5 специфікації місце виконання робіт: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське.

Терміни виконання робіт: роботи виконуються підрядником до повного виконання об`єму робіт згідно п. 3 цієї Специфікації (пункт 6 специфікації).

Згідно пункту 7 специфікації строк приймання: протягом 1 (одного) календарного дня з дати отримання повідомлення підрядника про виконання робіт та готовність до їх приймання.

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято виконані підрядні роботи на загальну суму 1182000 гривень, що підтверджується підписаними обома сторонами актами здачі-прийняття робіт, копії яких наявні у матеріалах справи, а саме:

- від 16.04.2021 № ОУ-0000001 на суму 254964,88 гривень;

- від 16.04.2021 № ОУ-0000004 на суму 677035,12 гривень;

- від 16.04.2021 № ОУ-0000005 на суму 250000,00 гривень.

Суд зауважує, що вказані акти з боку замовника підписані без заперечень та зауважень.

Матеріалами справи підтверджується часткове виконання замовником своїх обов`язків щодо оплати виконаних позивачем підрядних робіт на загальну суму 850000 гривень, а саме згідно платіжного доручення від 19.11.2020 № 783 ТОВ «Інтек Енерджі Групп» перерахувало на користь ТОВ «Макс-Електро» 200000 гривень, згідно платіжного доручення від 30.11.2020 № 1053 перераховано 300000 гривень та згідно платіжного доручення від 16.12.2020 № 1102 перераховано 350000 гривень.

Як зазначає позивач, сторони договору, без укладення додаткової угоди до договору, погодили зменшення суми виконаних робіт на 100000,00 гривень, таким чином остаточна сума договору складає 1182000,00 гривень з ПДВ.

Разом з тим, як стверджує позивач, з метою часткового взаєморозрахунку за домовленістю сторін, 16.11.2021 ТОВ «Інтек Енерджі Групп» повернуто вимикач вакуумний BB/N0110М-1000А, 25кА у кількості 5 шт., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000014 на загальну суму 251250,00 грн з ПДВ.

Підписаним обома сторонами Актом звірки розрахунків станом на 01.09.2023 зафіксовано факт існування заборгованості перед ТОВ «Макс-Електро» за договором у розмірі 82000 гривень.

Підставою звернення до суду із розглядуваним позовом, як зазначив позивач, стало неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за укладеним договором внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 80750,00 гривень, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст. 11, 509, 627 Цивільного кодексу України та ст. 179 Господарського кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1).

У частині 1 статті 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивач виконав роботи обумовлені договором на загальну суму 1182000 гривень, про що сторонами 16.04.2021 складено та підписано акти здачі-прийняття робіт.

Вказані акти підписані сторонами та скріплені їхніми печатками, а виконанні позивачем роботи за вказаними актами прийняті відповідачем без зауважень та заперечень.

Окрім іншого, за словами позивача сторони договору, без укладення додаткової угоди до договору, дійшли згоди про зменшення суми виконаних робіт на 100000,00 гривень, тому остаточна сума договору складає 1182000,00 гривень з ПДВ.

Таким чином, з урахуванням п. 4 специфікації, яка є невід`ємною частиною договору, відповідач остаточний розрахунок за виконанні позивачем роботи мав здійснити протягом 5-ти банківських днів з дати підписання сторонами акту виконаних робіт.

Отже, аналіз наявних у матеріалах справи доказів у сукупності, а також відсутність заперечень з боку замовника під час підписання актів, щодо якості виконаних підрядником робіт, дозволяє суду дійти висновку про фактичне виконання ТОВ «Макс-Електро» підрядних робіт обумовлених договором, перелік яких наведено у специфікації, актах здачі-прийняття робіт, та, відповідно, обов`язок оплатити такі роботи, строк оплати яких є таким, що настав.

Водночас, з наявної у матеріалах справи копії видаткової накладної від 16.11.2021 № РН-0000014, яка підписана обома сторонами, судом встановлено, що відповідач передав на користь позивача обладнання у кількості 5 штук на суму 251250 гривень.

Передача такого обладнання відповідачем на користь позивача, за твердженням останнього, здійсненна з метою часткового погашення заборгованості відповідача перед позивачем за договором.

Таким чином, з урахуванням остаточно погодженої сторонами вартості робіт за договором (1182000,00 гривень) та зарахування суми повернутого відповідачем позивачу обладнання (251250 гривень) в рахунок погашення заборгованості за договором, яка існувала, сума боргу станом на день звернення до суду становить 80750,00 гривень.

Проте, в порушення умов договору відповідач свій обов`язок щодо оплати виконаних позивачем робіт виконав частково сплативши 850000 гривень, доказів сплати решти суми заборгованості у розмірі 80750 гривень матеріали справи не містять.

Відповідач проти вказаних вище обставин в перебігу розгляду справи не заперечував.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлені судом обставини та те, що розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача заборгованості підтверджується належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 80750,00 гривень є обґрунтованою, законною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини 2 статті 193, частини 1 статті 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 26214,36 гривень пені, 5687,90 гривень 3% річних та 30832,50 гривень інфляційних втрат.

Згідно наведеного позивачем у позовній заяві розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат вбачається, що розрахунок пені здійснювався позивачем на суму боргу 332000 гривень, за період з 24.04.2021 по 23.10.2021, а розрахунок 3% річних та інфляційних втрат здійснювався позивачем на суму боргу 80750 гривень, за період з 24.04.2021 по 28.08.2023 та з травня 2021 року по липень 2023 року, відповідно.

Судом встановлено, що пунктом 8.2. договору сторони погодили, що за несвоєчасне здійснення розрахунків замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, від суми простроченого платежу, по день отримання такого платежу підрядником включно.

Вказаний пункт договору узгоджується з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», за змістом яких платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, у відповідності до умов договору, обставин справи та вимог закону, тож вимоги позивача про стягнення з відповідача 26214,36 гривень пені, 5687,90 гривень 3% річних та 30832,50 гривень інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі.

Відповідач в перебігу розгляду справи контррозрахунок заявлених позивачем до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат не надав, доводи позивача в цій частині не спростував.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

А саме суд приймає рішення про стягнення з ТОВ «Інтек Енерджі Групп» користь ТОВ «Макс-Електро» 80750,00 гривень основного боргу, 26214,36 гривень пені, 5687,90 гривень 3% річних та 30832,50 гривень інфляційних втрат.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс-Електро» задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтек Енерджі Групп» (08131, Київська обл., Бучанський р-н, село Софіївська Борщагівка, хутір Фермерський, вулиця Вишнева, будинок 12-А, код 38973878) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Макс-Електро» (69063, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вулиця Академіка Амосова, будинок 107, код: 40905126) 80750,00 гривень основного боргу, 26214,36 гривень пені, 5687,90 гривень 3% річних, 30832,50 гривень інфляційних втрат та 2684,00 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.12.2023.

Суддя Р.М. Колесник