УХВАЛА

27 листопада 2023 року

м. Київ

cправа № 907/1008/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода"

на постанову Західного апеляційного господарського суду

(головуюча - Зварич О.В., судді - Гриців В.М., Кравчук Н.М.)

від 09.10.2023

у справі за позовом Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода"

до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області

про зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення річних відсотків в розмірі 82 803,13 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У грудні 2022 року Комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" (надалі - Підприємство) звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області (надалі - Сільська рада) про спонукання до виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 20.08.2019 року у справі № 907/710/18, шляхом стягнення річних відсотків у розмірі 82 803,13 грн (з урахуванням позовної заяви в новій редакції).

2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням Сільською радою мирової угоди в частині сплати відсотків за користування коштами (пункт 3 мирової угоди), а також відсутність у вказаної ухвали статусу виконавчого документа відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

3. Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.05.2023 позов задоволено, стягнуто з Сільської ради на користь Підприємства кошти в сумі 82 803,13 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 2 481,00 грн.

4. Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, шляхом стягнення річних процентів відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України, оскільки Сільська рада не виконала у повному обсязі пункт 3 мирової угоди, який передбачає сплату Підприємству річних відсотків у розмірі 120% ставки НБУ, чинної на момент здійснення кожного платежу; нарахування річних відсотків здійснюється позивачем щоразу після кожного платежу за період з моменту затвердження судом мирової угоди до дня здійснення платежу; дострокове виконання відповідачем мирової угоди в частині сплати визначених пунктом 1 мирової угоди платежів не спростовує необхідності виконання в повному обсязі обов`язку, передбаченого пунктом 3 мирової угоди, зі сплати процентів за користування коштами за весь період, як було передбачено пунктом 1 такої мирової угоди.

5. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

6. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий господарський суд помилково застосував до спірних правовідносин положення статті 536 Цивільного кодексу України, про застосування якої сторони в мировій угоді не домовлялися. Натомість у пункті 3 мирової угоди, умов якої відповідач жодним чином не порушив, сторони узгодили сплату річних відсотків у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, яка передбачає сплату відсотків річних від "простроченої", а не "достроково сплаченої" суми коштів.

7. 07.11.2023 Підприємство надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та виходить з наступного.

9. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

10. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

11. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України, учасники справи мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

12. Так, відповідно до пункту 2 частини третьої цієї статті, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

13. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 ГПК України справа, що розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 2 481,00 грн = 248 100,00 грн).

14. Обґрунтовуючи можливість касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає підстави, передбачені підпунктами "а" та "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

15. Відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України підставою касаційного оскарження судового рішення скаржник визначає пункти 1 та 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

16. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги, установив, що скаргу подано без додержання вимог, викладених у пункті 2 частини четвертої статті 290 ГПК України, який визначає, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

17. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

18. Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

19. Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

20. Відповідно до вимог касаційної скарги скаржник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 962,00 грн (82 803,13 грн х 1,5% (але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 200 %)).

21. До касаційної скарги скаржник не додав документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, про що уповноваженими працівниками Касаційного господарського суду 07.11.2023 складено акт № 29.1-25/652, тому касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків у частині сплати судового збору.

22. Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

23. 09.10.2023 апеляційний господарський суд ухвалив постанову (без зазначення дати підписання повного тексту), тому останнім днем для подання касаційної скарги є 30.10.2023.

24. Скаржник звернувся з касаційною скаргою 01.11.2023, тобто, поза межами 20-денного строку, встановленого частиною першою статті 288 ГПК України для подання касаційної скарги.

25. За приписами частини другої цієї статті, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

26. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що постанову суду апеляційної інстанції отримав 12.10.2023 о 18:16 в електронному кабінеті в підсистемі Електронний суд, і касаційна скарга подана в межах 20-денного строку з дня вручення повного тексту постанови.

27. Разом з тим, приписом частини першої статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

28. Однак у касаційній скарзі скаржник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, тому касаційна скарга відповідно до статті 174, частини третьої статті 292 ГПК України також залишається без руху.

29. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

30. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Ужгорода" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 09.10.2023 у справі № 907/1008/22 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, надавши суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 4 962,00 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова