ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Справа № 902/175/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. , суддя Гудак А.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2023 у справі №902/175/23 (суддя Матвійчук В.В., повний текст складено 04.08.2023)

за позовом Фізичної особи-підприємця Ксенчиної Надії Олександрівни

до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області

про визнання рішення недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію права

за участю представників сторін:

позивача - Глазунова Л.М., Ксенчина Н.О.;

відповідача - Парпальос В.В.;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Ксенчина Надія Олександрівна (далі - позивач, ФОП Ксенчина Н.О.) звернулася до Господарського суду Вінницької області із позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач, Селищна рада) про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 16.11.2021 № 10 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2023 (індексний номер рішення: 66073366) про припинення іншого речового права, а саме: права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0323, площею 0.1743 га, яка розташована на території Стрижавської селищної ради та перебувала у користуванні позивача згідно договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нерухомого майна - будівлі кафе, яке розташоване на території Стрижавської селищної ради . Для обслуговування зазначеного нерухомого майна 18.06.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:006:0323, площею 0,1743 га. Проте, рішенням відповідача від 16.11.2021 № 10 в односторонньому порядку було розірвано договір оренди земельної ділянки, і 12.01.2023 рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно було припинено державну реєстрацію прав оренди. Дані рішення порушують права позивача як орендаря земельної ділянки, оскільки договір оренди виконувався позивачем належним чином та із дотриманням земельного законодавства. Позивач вказує, що в період дії попереднього договору оренди земельної ділянки від 21.09.2005, на підставі наданого відповідачем погодження, на земельній ділянці було споруджено паркан, а тому посилання відповідача у спірному рішенні на порушення орендарем умов договору оренди земельної ділянки, шляхом будівництва паркану, висадки декоративних багаторічних насаджень на земельній ділянці без погодження Стрижавської селищної ради, безпідставні.

Позивач звертає увагу на те, що з 26.05.2022 орган місцевого самоврядування не міг проводити перевірку щодо дотримання вимог земельного законодавства та відповідно реагувати на порушення вимог земельного законодавства шляхом складання актів перевірок чи протоколів про адміністративні правопорушення. При цьому фактів порушень з боку позивача умов договору оренди земельної ділянки, чи порушення земельного законодавства не було виявлено, відповідних актів перевірок та складання матеріалів адміністративного правопорушення та притягнення позивача до відповідальності не встановлено, що вказує на належне виконання умов договору оренди земельної ділянки, та підтверджує відсутність законних підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки в односторонньому порядку.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.07.2023 позов задоволено частково; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2023 (індексний номер рішення 66073366) про припинення іншого речового права, а саме: права оренди земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :02:006:0323, площу: 0.1743 га і розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та перебувала у користуванні позивача згідно договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021. В решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції, дослідивши обставини у даній справі, дійшов висновку, що позивачем не доведено невідповідність спірного рішення відповідача від 16.11.2021 №10 положенням чинного законодавства.

Також, з огляду на приписи ст. ст. 651, 654 ЦК України, прийняте спірне рішення № 10 від 16.11.2021 щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021, є лише волевиявленням однієї із сторін договору, спрямованим на розірвання договору оренди, яке саме по собі не має юридичного наслідку розірвання договору, оскільки сторонами у справі не вчинено дій, спрямованих на реалізацію вказаного рішення, а саме не укладено письмової угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки з її подальшою державною реєстрацією. Тобто, із прийняттям оскаржуваного рішення договір оренди земельної ділянки від 18.06.2021 та будь-які права позивача за нею не були припинені, у зв`язку з чим позовна вимога про скасування вказаного рішення не призводить до будь-яких змін в обсязі взаємних прав та обов`язків позивача (орендаря) та відповідача (орендодавця) за вказаним договором. Відтак, позивачем не вірно обрано спосіб захисту у вигляді скасування рішення № 10 від 16.11.2021 щодо розірвання договору оренди, що є самостійної підставою для відмови в задоволенні зазначеної вимоги.

Також , з огляду на те, що волевиявлення Стрижавської селищної ради на вжиття заходів, спрямованих на розірвання договору оренди, яке викладене у формі рішення № 10 від 16.11.2021 не має юридичного наслідку розірвання договору, та зважаючи на невчинення відповідачем законодавчо визначеної процедури розірвання договору оренди земельної ділянки, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2023 (індексний номер рішення: 66073366) про припинення іншого речового права, а саме: права оренди земельної ділянки є передчасним, а тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2023 у даній справі, в якій апелянт просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- апелянт не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що спірне рішення №10 від 16.11.2021 не має юридичного наслідку розірвання договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021;

- судом першої інстанції скасовано рішення державного реєстратора, однак сама реєстраційна справа та документи на підставі, яких було прийнято скасоване рішення судом не досліджувались;

- селищною радою було дотримано обумовлену сторонами процедуру одностороннього розірвання договору, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність тверджень позивача, викладених у позовній заяві щодо нібито відсутності фактів виявлення з його сторони порушень умов договору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.09.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2023 у справі №902/175/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 01.11.2023 о 15:00 год.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.11.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.11.2023 о 15:30 год.

ФОП Ксенчина Н.О. надіслала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає наступне:

- враховуючи норми ст. ст. 651, 654 ЦК України та п. 37 договору оренди землі від 18.06.2021, висновок суду першої інстанції про те, що прийняте рішення Стрижавської селищної ради № 10 від 16.11.2021 щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021, є лише волевиявленням однієї із сторін договору, спрямованим на розірвання договору оренди, яке саме по собі не має юридичного наслідку розірвання договору, оскільки сторонами у справі не вчинено дій, спрямованих на реалізацію вказаного рішення, а саме не укладено письмової угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки з її подальшою державною реєстрацією є законним та обґрунтованим;

- відповідач не надав суду інші докази, які наявні в реєстраційній справі, не дивлячись на те, що сторона, яка зверталася до державного реєстратора за вчиненням реєстраційної дії, мала їх в наявності або могла безперешкодно їх отримати від державного реєстратора або, в разі відмови державного реєстратора він надання документів з реєстраційної справи, просити суд витребувати цю реєстраційну справу, приймаючи до уваги, що суд не може збирати докази, які стосуються предмета спору, з власної ініціативи;

- враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 25, 26, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 24, 25, 31 Закону України "Про оренду землі", ст. ст. 651, 654 ЦК України та ст. 263 ГПК України, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, а тому його слід залишити без змін.

Представник відповідача в судових засіданнях підтримав доводи апеляційної скарги, просить скасувати рішення суду, прийняти нове, яким в позові відмовити повністю.

Представник позивача в судових засіданнях заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. При цьому,просить вийти за межі доводів апеляційної скарги,оскільки не погоджується з висновками суду про те , що Ксенчиною Н.О. не доведено невідповідності оскаржуваного рішення положенням законодавства .

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, 18.06.2021 між Стрижавською селищною радою Вінницького району Вінницької області (орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Ксенчиною Надією Олександрівною (орендар) укладено договір оренди землі.

Згідно з предметом цього договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі землі житлової та громадської забудови в межах населеного пункту смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області.

За змістом п. 2. договору в оренду передається земельна ділянка, площею 0,1773 га кадастровий номер: :02:006:0323 цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі землі житлової забудови в межах населеного пункту смт Стрижавка.

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, будівля кафе - бару "Аля-солома" (п. 3 договору).

Право власності на земельну ділянку - комунальна форма власності (п. 4. договору).

Відповідно до п. 8 договору, такий договір укладено на 10 років, до 18.06.2031. Після закінчення якого договір оренди земельної ділянки поновленню не підлягає у разі невиконання умов щодо використання земельної ділянки. Після закінчення строку цього договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір автоматично не пролонговується без прийняття відповідного рішення Стрижавською селищною радою.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, що становить три відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, без урахування ПДВ на поточний рік (п. 9 договору)

Відповідно до п. 12 договору орендна плата вноситься у такі строки: за перший рік - у п`ятиденний строк після підписання договору оренди; починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України.

За змістом п. 19 договору земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди на неї.

Пунктом 27 договору встановлено обмеження щодо використання земельної ділянки та визначено, що орендарю заборонено: передавати у суборенду земельну ділянку або її частину третім особам; перешкоджати вільному проходу, проїзду громадян до русла річки (прибережною смугою), відпочинку громадян біля річки; розорювати земельну ділянку; встановлювати будь-які тимчасові чи капітальні споруди на земельній ділянці без погодження із селищною радою; змінювати цільове та функціональне використання земельної ділянки; змінювати вид угідь земельної ділянки; внесення права оренди у заставу та у статутний фонд підприємства; відчужувати право оренди без письмової згоди Стрижавської селищної ради.

Пунктом 28 договору обумовлено права орендодавця, відповідно до якого орендодавець має право: вимагати від орендаря використання земельної ділянки відповідно до мети, визначеної у п. 16 цього договору, своєчасного внесення орендної плати за користування земельною ділянкою; вимагати дотримання екологічної безпеки землекористування, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови; вимагати дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смут, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель; вільний доступ до переданої в оренду земельної ділянки для контролю за додержанням орендарем умов договору; вимагати від орендаря збільшення розмірів орендної плати у разі збільшення відповідно до закону розмірів земельного податку та з інших мотивів, визначених у п. 14 цього договору; розірвати даний договір оренди в односторонньому порядку у випадку відмови орендаря укладати додаткову угоду до даного договору про збільшення розміру орендної плати, затвердженої рішенням селищної ради (відмовою орендаря в даному випадку будуть вважатись: не підписання додаткової угоди про збільшення розміру орендної плати та не направлення її орендодавцю протягом десяти днів з моменту її отримання; заперечення орендаря укладати додаткову угоду про збільшення розміру орендної плати викладені у будь якій формі); розірвати даний договір оренди в односторонньому порядку при умові письмового звернення до орендаря з повідомленням про розірвання договору за один рік до передбачуваної дати розірвання в порядку передбаченому п. 38 даного договору.

Згідно п. 30 договору, орендар має право: самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому порядку виробничі, та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження; отримувати продукцію і доходи.

Відповідно до п. 37 договору, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за рішенням сесії Стрижавської селищної ради. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є: системна несплата орендної плати; самовільна зміна функціонального використання земельної ділянки; неможливість використання земельної ділянки внаслідок обставин, що не залежать від сторін; у разі ліквідації однієї із сторін; у випадку письмового звернення однієї сторони до іншої з проханням розірвати договір за один рік до передбачуваної дати розірвання; у випадку відмови орендаря укладати додаткову угоду до даного договору про збільшення розміру орендної плати.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Після підписання цього договору всі попередні угоди втрачають силу. Додаткові угоди до договору оренди є невід`ємною частиною договору (п. 41 договору).

Державна реєстрація договору оренди землі від 18.06.2021 проведена 29.06.2021 за індексним номером 427027006.

25.10.2021 відповідно до статей 42, 59, 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про звернення громадян", з метою розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 , розпорядженням Стрижавсьої селищної ради Вінницького району Вінницької області № 195 створено комісію по розгляду заяви громадянина ОСОБА_1

25.10.2021 комісією проведено перевірку обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 від 22.10.2021, за результатами якої складено акт огляду від 25.10.2021, яким встановлено, що ФОП Ксенчиною Н.О. по периметру орендованої земельної ділянки встановлено споруду з фундаментом - металевий паркан, частина з якого на цементному фундаменті, та висаджено декоративні дерева - туї. Дозвільних документів на встановлення паркану та висадку дерев селищна рада після підписання договору не видавала, що є порушенням п. 27 та 30 договору.

Рішенням Стрижавської селищної ради від 16.11.2021 № 10 "Про вчинення дій щодо розірвання договору оренди землі", на підставі статей 26, 42, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 12, 189 ЗК України, із урахуванням акту від 25.10.2021, складеного за результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 , в порядку здіснення селищною радою самоврядного контролю за використанням земель комунальної власності, було вирішено:

- відповідно до п. 31 договору оренди землі від 18.06.2021 щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :02:006:0323, право оренди за яким зареєстровано 29.06.2021 (запис номер 427027006), у зв`язку з порушенням умов договору, а саме: встановленням без дозволу селищної ради споруд (паркану); проведення висадки декоративних багаторічних насаджень (дерев), вважати договір розірваним в односторонньому порядку з 16.11.2022 (п. 1 рішення);

- доручити селищному голові Михайлу Демченку підписати лист-повідомлення про рішення щодо одностороннього розірвання договору (п. 2 рішення);

- доручити селищному голові Михайлу Демченку підписати повідомлення щодо порушення умов Договору та вимоги усунути дані порушення (п. 3 рішення).

Листом № 2532/02-6 від 30.11.2021 Стрижавська селищна рада повідомила ФОП Ксенчину Н.О. про розірвання договору оренди землі від 18.06.2021 з 16.11.2021 згідно рішення Стрижавської селищної ради від 16.11.2021 № 10.

Листом № 2533/02-6 від 30.11.2021 Стрижавська селищна рада повідомила ФОП Ксенчину Н.О. про необхідність усунення встановлених виїзною комісією Стрижавської селищної ради порушень, прибрати встановлений паркан та проводити встановлення тимчасових капітальних споруд лише після отримання погодження сесії селищної ради - відповідно до умов договору.

Зазначені листи Стрижавської селищної ради отримані представником ФОП Ксенчиної Н.О. за довіреністю 01.12.2021.

14.11.2022 комісію по розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 повторно проведено огляд земельної ділянки кадастровий номер :02:006:0323 на предмет усунення виявлених актом від 25.10.2021 порушень, про що складено відповідний акт. В акті встановлено, що порушення зазначені у акті від 25.10.2021 орендарем земельної ділянки не усунуті. У наявності встановлена споруда з фундаментом - металевий паркан, частина з якого на цементному фундаменті та висаджені декоративні дерева - туї. Ділянка використовується надалі з порушенням умов договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021. Комісією встановлено, що відповідно до даних кадастрового плану земельної ділянки Стрижавської селищної ради від 18.11.2021 ФОП Ксенчина Н.О. самовільно захопила частину земельної ділянки комунальної власності площею 0,0393 га, встановивши огорожу та висадивши декоративні дерева, а також встановила споруду - капітальний паркан на бетонованій основі, який виходить площею 0,0352 га за межі наданої їй в оренду земельної ділянки комунальної форми власності кадастровий номер::02:006:0323 площею 0,1743 га.

За результатами повторного огляду земельної ділянки комісією прийнято рішення рекомендувати селищному голові: вчинити дії щодо припинення права оренди земельної ділянки, відповідно до вимог чинного земельного законодавства, та рішення Стрижавської селищної ради від 16.11.2021 № 10 "Про вчинення дій щодо розірвання договору оренди земельної ділянки"; звернутись з письмовою вимогою до ФОП Ксенчиної Н.О. щодо звільнення самовільно захопленої частини земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,0745 га (0,0352 + 0,0393), та демонтажу встановлених споруд.

Листом № 2843/02-06 від 05.12.2022 Стрижавська селищна рада повідомила ФОП Ксенчину Н.О. про необхідність усунення виявлених комісією порушень, звільнити частину самовільно зайнятої земельної ділянки від капітального паркану та проводити встановлення тимчасових чи капітальних споруд лише після отримання погодження сесії селищної ради - відповідно до умов договору. Даний лист отримано представником ФОП Ксенчиної Н.О. 28.12.2022.

12.01.2023 рішенням (індексний номер 66073366) державного реєстратора прав на нерухоме майно Морозюк Н.А., за заявою селищного голови Демченка М.І. та на підставі рішення Стрижавської селищної ради № 10 від 16.11.2021, було припинено реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021.

Предметом позову у даній справі є вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення відповідача від 16.11.2021 № 10 та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2023 (індексний номер 66073366).

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ч. 1 та ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації.

Стаття 12 ЗК України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин.

Згідно ст. 141 ЗК України виключними підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону "Про оренду землі", яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати, а орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26, ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міських рад відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Частинами 1, 2, 3 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу було передано в оренду земельну ділянку площею 0,1743 га, кадастровий номер :02:006:0323 цільове призначення: 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі земля житлової та громадської забудови в межах населеного пункту смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області (п. 2. договору оренди).

Відповідно до п. 19 договору, земельна ділянка вважається переданою орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди на неї.

Матеріалами справи підтверджено, що 29.06.2021 договір оренди земельної ділянки було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 263383522.

Суд звертає увагу на те, що у п. 27 договору оренди сторони погодили, що позивачу (орендарю), серед іншого, заборонено встановлювати будь-які тимчасові та капітальні споруди на земельній ділянці без погодження із селищною радою.

Так, 25.10.2021 комісією відповідача з метою перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_1 від 22.10.2021, проведено огляд та фотофіксацію земельної ділянки кадастровий номер :02:006:0323, за результатами чого складено акт від 25.10.2021, яким встановлено, що позивач по периметру орендованої земельної ділянки встановлено споруду із фундаментом - металевий паркан, частина з якого на цементному фундаменті, та висаджено декоративні дерева - туї. Дозвільних документів на встановлення паркану та висадку дерев селищна рада після підписання договору не видавала.

Тобто комісією встановлено порушення орендарем (позивачем) положень умов договору щодо використання земельної ділянки, яке полягає у встановленні паркану та висадки дерев без погодження орендодавця (відповідача).

В подальшому, спірним рішенням від 16.11.2021 № 10, на підставі статей 26, 42, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", статей 12, 189 ЗК України, із урахуванням акту від 25.10.2021, складеного за результатами розгляду заяви громадянина ОСОБА_1 , в порядку здіснення селищною радою самоврядного контролю за використанням земель комунальної власності, селищною радою було вирішено відповідно до п. 31 договору оренди у зв`язку з встановленням без дозволу селищної ради споруд (паркану) та проведенням висадки декоративних багаторічних насаджень (дерев), вважати договір розірваним в односторонньому порядку з 16.11.2022 (п. 1 рішення).

Суд апеляційної інстанції вказує, що відповідач як орган, який від імені територіальної громади здійснює повноваження власника спірної земельної ділянки, і як сторона договору, вправі вирішувати питання щодо її оренди у формі рішення.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що саме по собі прийняте відповідачем рішення від 16.11.2021 № 10 не може змінювати та не припиняє прав позивача на земельну ділянку, які мають джерелом укладений та дійсний договір оренди.

Виходячи із статей 651, 654 ЦК України, спірне рішення не має для суду заздалегідь встановленої сили і не звільняє відповідача від обов`язку доводити законність своєї позиції у судовому порядку у разі недосягнення згоди із іншою стороною договору щодо його розірвання.

Колегія суддів приймає до уваги те, що ст. 15 ЦК України визначено, що об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

З огляду на приписи ст. ст. 651, 654 ЦК України, прийняте відповідачем рішення № 10 від 16.11.2021 щодо розірвання договору оренди земельної ділянки, є лише волевиявленням однієї із сторін договору, спрямованим на розірвання договору оренди, яке саме по собі не має юридичного наслідку розірвання договору, оскільки сторонами у справі не вчинено дій, спрямованих на реалізацію вказаного рішення, а саме не укладено письмової угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки з її подальшою державною реєстрацією.

Суд звертає увагу на те, що із прийняттям оскаржуваного рішення договір оренди земельної ділянки від 18.06.2021 та будь-які права позивача за ним не були припинені, у зв`язку із чим позовна вимога про скасування рішення № 10 від 16.11.2021 не призводить до будь-яких змін в обсязі взаємних прав та обов`язків позивача (орендаря) та відповідача (орендодавця) за вказаним договором. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.02.2019 у справі №913/661/17 (п. 23 постанови).

При цьому суд зазначає, що направлення відповідачем листа від 30.11.2021 № 2532/02-6 з повідомленням позивача про розірвання договору оренди землі від 18.06.2021 з 16.11.2021 згідно рішення від 16.11.2021 № 10, не може слугувати доказом дотримання законодавчо визначеної процедури розірвання договору.

Суд вказує, що волевиявлення відповідача на вжиття заходів, спрямованих на розірвання договору оренди, яке викладене у формі рішення № 10 від 16.11.2021 не має юридичного наслідку розірвання договору, а тому позивачем невірно обрано спосіб захисту у вигляді скасування спірного рішення, що є самостійної підставою для відмови в задоволенні зазначеної вимоги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правовідносини, які є предметом дослідження у даній справі виникли на підставі договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021, зміст якого не вказує на наявність на земельній ділянці будь-яких споруд, в тому числі і огороджувальних, окрім будівлі кафе-бару "Аля-солома", а тому доводи позивача про встановлення паркану за час дії попереднього договору оренди є сумнівним.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо погодження відповідачем будівництва паркану, що підтверджується тим, що в період дії попереднього договору оренди земельної ділянки від 21.09.2005 на підставі звернення позивача Стрижавською селищною радою, листом № 1296/02-2 від 22.07.2019, було надано погодження на будівництво паркану. До того ж, зі змісту листа №1296/02-2 від 22.07.2019 неможливо встановити погодження будівництва якого саме паркану та на якій місцевості надавалося, а також чи було дотримано сформульованої у листі вимоги щодо зведення паркану.

В той же час, судова колегія зазначає, що п. 39 договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021 сторони погодили, що після підписання цього договору всі попередні угоди втрачають силу, тому посилання на договір оренди земельної ділянки від 21.09.2005 суд першої інстанції також вірно відхилив.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивач не спростував факту висадження декоративних дерев на орендованій земельній ділянці без наявності на це відповідної згоди відповідача (орендодавця), що заборонено умовами договору.

Окрім того, суд вказує, що огляд земельної ділянки 25.11.2021 здійснений комісією Стрижавської селищної ради в межах, наданих їй чинним на той момент законодавством (ст. 189 ЗК України) та умовами договору (п. 28 договору оренди) повноважень, а тому безпідставними є посилання позивача на відсутність у відповідача відповідних повноважень на проведення перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства, а також на встановлення фактів відповідних порушень.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2023 (індексний номер рішення: 66073366) про припинення іншого речового права, а саме: права оренди земельної ділянки, яка має кадастровий номер: :02:006:0323, площу: 0.1743 га і розташована на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області та перебувала у користуванні позивача згідно договору оренди земельної ділянки від 18.06.2021, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь - яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Пунктами 1, 2 та 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" установлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

З огляду на те, що волевиявлення відповідача на вжиття заходів, спрямованих на розірвання договору оренди, яке викладене у формі рішення № 10 від 16.11.2021 не має юридичного наслідку розірвання договору, та зважаючи на не вчинення відповідачем законодавчо визначеної процедури розірвання договору оренди земельної ділянки, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2023 № 66073366 про припинення іншого речового права, а саме: права оренди земельної ділянки, передчасне.

Із урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.01.2023 (індексний номер 66073366) про припинення іншого речового права, а саме: права оренди земельної ділянки.

Беручи до уваги викладене, відповідачем, в порушення вимог ст. ст. 76, 77 ГПК України, висновків суду першої інстанції не спростовано, а його посилання, викладені в апеляційній скарзі є такими, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Також,враховуючи вищенаведене,відсутні підстави для виходу за межі апеляційної скарги,як про це просила позивачка .

ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2023 у справі № 902/175/23 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради - без задоволення.

На підставі ст. 129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2023 у справі № 902/175/23 - залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 28 листопада 2023

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.