ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2023 р. Справа№ 910/13929/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Солюшн Груп"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2023

у справі №910/13929/23 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Солюшн Груп"

до Міністерства юстиції України

про визнання незаконним та скасування в частині наказу

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 зупинено провадження у справі №910/13929/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Верховного Суду №990/7/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України №820/22 від 01.12.2022.

В обґрунтування ухвали Господарський суд міста Києва зазначив, що, з відкритих даних у провадженні Верховного Суду, як суду першої інстанції, з січня 2023 року знаходиться справа 990/7/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України за участі третіх осіб - Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 01.12.2022 №820/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 грудня 2022 року «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме пункту 1 Додатку до рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до якого до нього застосовано санкції.

Враховуючи предмет та підстави позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп» у даній справі, який направлений на відновлення відомостей у державних реєстрах щодо осіб, які є носіями корпоративних прав щодо позивача, а також предмет та підстави позову фізичної особи ОСОБА_1 у справі 990/7/23, який направлений на припинення обмежень у розпорядженні ним активами в т.ч. корпоративними правами Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп», суд дійшов висновку, що справа №990/7/23 є пов`язаною зі справою №910/13929/23, оскільки встановлення обставин законності і правомірності дій Міністерства юстиції України залежить в т.ч. і від обмежень прав бенефіціара, встановлених оспорюваним Указом Президента України 820/22 від 01.12.2022.

Вказані справи є пов`язаними, адже від встановлених у справі №990/7/23 фактів буде залежати наявність або відсутність обставин, що є підставою для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог у даній справі та об`єктивною неможливістю здійснювати розгляд даної справи до набрання законної сили рішенням у справі №990/7/23.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що зупинення провадження у справі обумовлене наявністю обставин, які є підставою для такого зупинення в силу вимог процесуального закону, та, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, тому зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у вказаній справі №990/7/23 є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону, та не може вважатись затягуванням розгляду справи, у розумінні частини 1 статті 6 Конвенції.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІСТ Солюшн Груп" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 скасувати та направити справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено право позивача на розумний строк розгляду справи, виключно пов`язуючи юридичний факт оскарження Указу Президента України особою, до якої застосовано санкції, з обставинами вказаної справи, оскільки у позовній заяві відсутні доводи щодо незаконності оскаржуваного Наказу внаслідок протиправності Указу Президента України «№ 820/2022 від 01.12.2022, який оскаржується в іншій адміністративній справі, а самі фактичні та юридичні підстави позову ґрунтуються виключно на недотриманні відповідачем порядку розгляду такої скарги та виходять за межі його повноважень.

Скаржник вважає, що можлива протиправність чи законність Указу Президента України № 820/2022 від 01.12.2022 не впливає на результати розгляду вказаної справи з огляду на юридичні підстави позову. Висновок суду щодо об`єктивної неможливості вирішення цієї господарської справи до вирішення іншої адміністративної справи апелянт вважає необґрунтованим припущенням, з огляду на відсутність у матеріалах справи як позовної заяви зі справи № 990/7/23 так і будь яких інших доказів, за якими можна було б дійти висновків про необхідність зупинення провадження у даній справі.

Крім того, апелянт звертає увагу, що зміна власника корпоративних прав юридичної особи в іноземній юрисдикції щодо реєстраційного оформлення якої і був прийнятий оскаржуваний Наказ, відбулась 01.12.2022, ще до початку набрання чинності Указом Президента України № 820/2022.

Апелянт також зазначає, що Указ Президента України № 820/2022 не обмежував право бенефіціара на вчинення дій тотожних за змістом здійснення права розпорядження щодо опосередкованого володіння через юридичних осіб. Таким чином, на думку позивача, у цій справі відповідач має пояснити законність прийнятого Наказу у розрізі того, що ним зазначено про позбавлення прав вчиняти дії через фізичних та юридичних осіб. Ці питання не пов`язані із законністю прийнятого Указу Президента України № 820/2022, яке розглядається в іншій справі №990/7/23. Серед іншого апелянт вказує, що у позовній заяві було зазначено, що оскаржуваний Наказ було прийнято за результатом розгляду скарги особи, права якої не були порушені (скарга підлагала залишенню без розгляду). Також під час розгляду скарги та прийняття оскаржуваного Наказу не було забезпечено право позивача на участь у процесі прийняття рішення, що, на думку позивача, є самостійною юридичною підставою для задоволення позовних вимог та не пов`язане з обставинами законності чи незаконності Указу Президента України.

Також апелянт зауважує, що посилання суду на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.07.2023 у справі № 9910/154/22 не можуть виправдовувати безпідставне обмеження права позивача на розгляд справи упродовж розумного строку, та висновок, на який послався суд першої інстанції стосувався іншого питання, а саме строків звернення за захистом порушених прав до адміністративного суду, а не питання зупинення провадження у справі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, Міністерство юстиції України у своєму відзиві, наданому 23.10.2023 зазначає, що ухвала суду прийнята при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає та ухвалу слід залишити без змін.

Крім того, відповідач вказує, що оскаржуваний позивачем Наказ № 1562/5 від 02.05.2023 прийнятий на підставі Висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України, складеного за результатами розгляду скарги Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України. Підставами висновку Колегії та Наказу Міністерства юстиції України № 1562/5 від 02.05.2023 були застосовані санкції, прийняті рішенням РНБО та введені в дію Указом Президента від 01.12.2022 № 820/2022.

Відповідач також зазначає, що з відкритих даних у провадженні Верховного Суду, як суду першої інстанції з січня 2023 року знаходиться справа 990/7/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України за участі третіх осіб - Ради національної безпеки і оборони України та Служби безпеки України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 01.12.2022 №820/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 грудня 2022 року «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», а саме пункту 1 Додатку до рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до якого до нього застосовано санкції.

Враховуючи предмет та підстави позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп» у даній справі, який направлений на відновлення відомостей у державних реєстрах щодо осіб, які є носіями корпоративних прав щодо позивача, а також предмет та підстави позову фізичної особи ОСОБА_1 у справі 990/7/23, який направлений на припинення обмежень у розпорядженні ним активами в т.ч. корпоративними правами Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп», відповідач вважає, що справа №990/7/23 є пов`язаною зі справою №910/13929/23, оскільки встановлення обставин законності і правомірності дій Міністерства юстиції України залежить в т.ч. і від обмежень прав бенефіціара, встановлених оспорюваним Указом Президента України 820/22 від 01.12.2022, тому вважає розгляд даної справи неможливий до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 990/7/23.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2023 справу № 910/13929/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023 відкрито апеляційне провадження Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Солюшн Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/13929/23 та справу призначено до розгляду на за правилами спрощеного позовного провадження та без виклику учасників справи. Водночас, суд апеляційної інстанції зазначив, що згідно ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунтах 1, 5, 6, 8, 9, 12 (про зупинення провадження у справі), 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно із ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

В ч. 6 ст. 252 ГПК України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про розгляд апеляційної скарги з викликом сторін.

З огляду на наявність у матеріалах справи належних доказів повідомлення сторін про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, та закінчення процесуальних строків на подання до суду документів, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.10.2023, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті без виклику сторін.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження спричинені цим станом, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/13929/23 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

01.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Міністерства юстиції України, де просило:

1) визнати Наказ Міністерства юстиції України від 02.05.2023 №1562/5 «Про задоволення скарги» незаконним та скасувати його в частині пункту 2 щодо скасування в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційної дії від 05.01.2023 №019051684 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною, та пункту 6 в частині виконання вказаного пункту 2 наказу;

2) скасувати в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії від 02.05.2023 №019051684 «Скасування реєстраційної дії», проведеної ОСОБА_2 , Міністерством юстиції України щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп»;

3) зобов`язати Міністерство юстиції України поновити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційну дію від 05.01.2023 №019051684 «Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера)» щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп», проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновою Аллою Сергіївною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що оскаржуваний наказ безпосередньо порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, в структурі власності якого відбулась зміна кінцевих бенефіціарних власників. Крім того, спірний Наказ було прийнято відповідачем з істотним порушенням процедури його прийняття, він суперечить нормам матеріального та процесуального права, а викладені фактичні обставини, які були покладені в основу висновків Колегії відповідача є такими, що не відповідають дійсності, а тому за твердженнями позивача Наказ №1562/5 від 02.05.2023 є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.09.2023 відкрито провадження у справі №910/13929/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.10.2023, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Як вказує позивач у позовній заяві, по структурі власності учасником та власником прав позивача є Смарт Рітейл Груп Лтд (Smart Retail Group Ltd) (країна реєстрації Республіка Кіпр, власником якої в свою чергу є Смарт Інвестментс (Сайпрус).

До позивача від Смарт Рітейл Груп Лтд (Smart Retail Group Ltd) надійшла інформація про те, що 01.12.2022 року відбулась зміна структури власності власника позивача, а саме відбулась зміна акціонера (учасника) в компанії Смарт Інвестментс (Сайпрус), наслідком чого стала зміна кінцевого бенефіціарного власника для позивача.

Зміна структури власності сталась тому, що єдиний акціонер компанії Смарт Інвестментс - фізична особа ОСОБА_1 , згідно із законодавством Республіки Кіпр передав 100% корпоративних прав (акцій) компанії Смарт Інвестментс (Сайпрус) відповідно до укладених ним Трастових угод від 01.12.2022 року з ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСЕС ЛТД та з ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД в нижченаведені трасти відповідно:

- СМАРТ ТРАСТ, дата створення/заснування трасту: 01.12.2022 року, реєстраційний номер TRUST.2206 (надалі по тексту - Смарт Траст );

- СТЕП ТРАСТ, дата створення/заснування трасту: 01.12.2022 року, реєстраційний номер TRUST.2214 (надалі по тексту - Степ Траст ; надалі по тексту разом Смарт Траст та Степ Траст - Трасти ).

Довірчими власниками відповідних Трастів станом на 05.01.2023 року виступали наступні особи:

- ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД, юридична особа, країна заснування: Республіка Кіпр, - Довірчий власник в Степ Траст;

- ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСЕС ЛТД, юридична особа, країна заснування: Республіка Кіпр, - Довірчий власник в Смарт Траст ;

- ОСОБА_5 (громадянка Республіки Кіпр) - Довірчий власник в Смарт Траст ;

- ОСОБА_6 (громадянка Республіки Кіпр) - Довірчий власник в Смарт Траст ;

- ОСОБА_7 (громадянка Республіки Кіпр) - Довірчий власник в Смарт Траст .

Позивач зазначає, що кінцевими бенефіціарними власниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп» станом на 05.01.2023 виступали: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог законодавства позивач звернувся до державного реєстратора для внесення зазначених вище змін до відомостей про кінцевих бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп», у зв`язку з чим, 05.01.2023 була проведена відповідна реєстраційна дія №019051684, за результатами якої в ЄДР з`явилась інформація про наступних кінцевих бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю «Троїцький Плаза»: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Наказом Міністерства юстиції України №1562/5 від 02.05.2023 скасовано у ЄДР реєстраційну дію №019051684 від 05.01.2023.

Наказ Міністерства юстиції України №1562/5 від 02.05.2023, прийнятий на підставі Висновку Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України від 01.05.2023, складеного за результати розгляду скарги Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України.

Підставами висновку Колегії та наказу Міністерства юстиції України №1562/5 від 02.05.2023 є застосовані щодо ОСОБА_1 санкції, прийняті рішенням РНБО та введені в дію Указом Президента України від 01.12.2022 №820/2022.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач серед інших підстав для скасування наказу Міністерства юстиції України №1562/5 від 02.05.2023 (неповідомлення позивача про розгляд скарги, пропущення строку для подання скарги) вказує також на відсутність порушених прав скаржника (Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансування тероризму Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 зупинено провадження у справі №910/13929/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі Верховного Суду №990/7/23 за позовом ОСОБА_1 до Президента України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України №820/22 від 01.12.2022.

Зупиняючи провадження у справі № 910/13929/23 суд першої інстанції вказав, що, враховуючи предмет та підстави позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп» у даній справі, який направлений на відновлення відомостей у державних реєстрах щодо осіб, які є носіями корпоративних прав щодо позивача, а також предмет та підстави позову фізичної особи ОСОБА_1 у справі 990/7/23, який направлений на припинення обмежень у розпорядженні ним активами в т.ч. корпоративними правами Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСТ Солюшн Груп», справа №990/7/23 є пов`язаною зі справою №910/13929/23, оскільки встановлення обставин законності і правомірності дій Міністерства юстиції України залежить в т.ч. і від обмежень прав бенефіціара, встановлених оспорюваним Указом Президента України 820/22 від 01.12.2022.

Вказані справи є пов`язаними, адже від встановлених у справі №990/7/23 фактів буде залежати наявність або відсутність обставин, що є підставами для задоволення або відмови в задоволенні позовних вимог у даній справі, тому об`єктивно неможливо здійснювати розгляд даної справи до набрання законної сили рішенням у справі №990/7/23, що є підставою для зупинення провадження у справі.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі, з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Зупинення провадження у справі - це перерва у розгляді справи на невизначений строк. У разі зупинення провадження у справі припиняється здійснення процесуальних дій у такій справі.

Статтею 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

За наведеною нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

Під неможливістю розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом слід розуміти неможливість для даного господарського спору самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

При цьому, вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами ст. 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Місцевий господарський суд, зупиняючи провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №990/7/23, дійшов висновку, що у даній справі №910/13929/23 підставою для зупинення провадження є не лише взаємопов`язаність з іншою справою, а також і об`єктивна неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах даної справи доказів, та, відповідно, об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої.

Проте, колегія суддів вказує, що предметом вищевказаного позову є вимоги позивача до відповідача про визнання незаконним та скасування оскаржуваного Наказу, прийнятого за результатами розгляду скарги на дії державного реєстратора щодо внесення змін до відомостей про позивача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.

Як вбачається з позовної заяви, ТОВ «ІСТ СОЛЮШН ГРУП» є зареєстрованою відповідно до українського законодавства юридичною особою.

По структурі власності учасником та власником 100% корпоративних прав позивача є іноземна компанія СМАРТ РІТЕЙЛ ГРУП ЛТД (англ. «SMART RETAIL GROUP LTD»), країна-реєстрації Республіка Кіпр (далі також - Власник позивача або Учасник позивача або компанія СМАРТ РІТЕЙЛ ГРУП), власником якої на 100% в свою чергу є компанія СМАРТ ІНВЕСТМЕНТС (САЙПРУС) ЛТД (англ. «SMART INVESTMENTS (СУ) LTD»), країна- реєстрації Республіка Кіпр (далі також - компанія Смарт Інвестментс).

До позивача від компанії СМАРТ РІТЕЙЛ ГРУП надійшла інформація про те, що 01.12.2022 року відбулась зміна структури власності власника позивача, а саме відбулась зміна акціонера (учасника) в компанії Смарт Інвестментс, наслідком чого стала зміна кінцевого бенефіціарного власника для позивача.

Зміна структури власності сталася тому, що єдиний акціонер компанії Смарт Інвестментс - фізична особа ОСОБА_1 , згідно із законодавством Республіки Кіпр передав 100% корпоративних прав (акцій) компанії Смарт Інвестментс відповідно до укладених ним Трастових угод від 01.12.2022 року з ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСЕС ЛТД та з ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД в нижченаведені траста відповідно:

СМАРТ ТРАСТ (англ.: «SMART TRUST»), дата створення/заснування трасту: 01.12.2022 року, реєстраційний номер TRUST.2206 (далі також - Смарт Траст );

СТЕП ТРАСТ (англ.: «STEP TRUST»), дата створення/заснування трасту: 01.12.2022 року, реєстраційний номер TRUST.2214 (далі також - Степ Траст ; разом Смарт Траст та Степ Траст- Трасти ).

Довірчими власниками відповідних Трастів станом на 05.01.2023 року виступали наступні особи:

ПРОТЕАС ТРАСТІС ЛТД (англ. «PROTEAS TRUSTEES LTD»), юридична особа, країна заснування: Республіка Кіпр, - Довірчий власник в Степ Траст;

ПРОТЕАС ТРАСТІ СЕРВІСЕС ЛТД (англ. «PROTEAS TRUSTEE SERVICES LTD»), юридична особа, країна заснування: Республіка Кіпр, - Довірчий власник в Смарт Траст ;

ОСОБА_5 (громадянка Республіки Кіпр) - Довірчий власник в Смарт Траст ;

ОСОБА_6 (громадянка Республіки Кіпр) - Довірчий власник в Смарт Траст;

ОСОБА_7 (громадянка Республіки Кіпр) - Довірчий власник в Смарт Траст.

Внаслідок зміни кінцевого бенефіціарного власника позивач, на виконання вимоги законодавства (абз. 3 п. 9 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацій юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань») звернувся до державного реєстратора щодо проведення реєстраційних змін щодо зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника.

У подальшому, після передачі громадянином України ОСОБА_1 у трасти належних йому корпоративних прав, Президентом України був виданий Указ № 820/2022 «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)».

Відповідно до пункту 3 цього Указу, останній набрав чинності з дня його офіційного опублікування (опублікування відбулось 06.12.2022 року).

05.01.2023 державним реєстратором проведена державна реєстрація відповідних змін відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) позивача, номер запису: 019051684.

10.04.2023 від органів Служби безпеки України до відповідача була подана відповідна скарга СБУ на реєстраційну дію щодо зміни кінцевих бенефіціарних власників позивача.

02.05.2023 відповідач прийняв оскаржуваний Наказ, яким в частині позивача відповідну скаргу задовольнив.

Не погоджуючись із прийнятим відповідачем рішення, позивач звернувся із позовною заявою, в якій послався (в узагальненому вигляді) на такі фактичні та юридичні підстави позову:

- відповідачем прийнятий оскаржуваний Наказ за результатами розгляду скарги особи, права якої не були порушені, а відтак скарга відповідно до правил розгляду скарги та принципу належного врядування підлягала залишенню без розгляду;

- під час розгляду скарги і прийняття оскаржуваного Наказу відповідачем не було забезпечено право позивача на участь у процесі прийняття рішення, що є істотним порушенням процесуальних прав та міжнародно-визнаних стандартів;

- Указ Президента України від 01.12.2022 № 820/2022 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 1 грудня 2022 року «Про окремі аспекти діяльності релігійних організацій в Україні і застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» не підлягав застосуванню у відповідних фактичних правовідносинах, адже він набрав чинність 06.12.2022 року, у той час, як передання корпоративних прав відбулось 01.12.2022 року і застосована санкція у вигляді блокування активів передбачала обмеження у вчиненні дій, тотожних за змістом права розпорядження активами лише щодо опосередкованого володіння активами через інших фізичних осіб (санкція у вигляді заборони вчинення тотожних за змістом здійснення права розпорядження щодо опосередкованого володіння через юридичних осіб - застосована не була). Крім того, чинне, на той час, законодавство не передбачало такої юридичної підстави для відмови у проведенні реєстраційної дії як застосування санкцій.

Колегія суддів вважає, що можлива протиправність чи законність Указу Президента України № 820/2022 від 01.12.2022 не впливає на результати розгляду вказаної справи з огляду на юридичні підстави позову. Визнання законним чи протиправним Указу Президента України значення для вирішення даної справи не має, адже предмет та юридичні підстави заявленого господарського позову, так і заперечення відповідача перебувають поза межами обставин встановлення законності чи протиправності виданого Указу Президента України щодо застосування санкцій.

Сам по собі факт наявності виданого Указу, його оскарження та наявності відкритого провадження у справі у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду не перебуває у будь-якому причинно-наслідковому зв`язку між предметом заявленого позову (його юридичними підставами) та об`єктивною неможливістю вирішення цієї господарської справи до вирішення іншої адміністративної справи.

Отже, на думку колегії суддів, висновок суду першої інстанції про неможливість встановлення вказаних обставин у господарській справі до вирішення іншої адміністративної справи є помилковим.

У свою чергу, констатація судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі факту наявності об`єктивної неможливості вирішення вказаної справи не свідчить, що така існує, та, дійсно, в іншій справі, яка розглядається в порядку адміністративного судочинства буде встановлена обставина, яку господарський суд встановити самостійно не може при вирішенні справи, яка перебуває на його розгляді.

Колегія суддів вважає, що з`ясування таких обставин з наведенням в оскаржуваній ухвалі фраз про їх встановлення «з відкритих джерел» є необгрунтованим припущенням, з огляду на відсутність у матеріалах справи як позовної заяви із справи № 990/7/23 так і будь-яких інших доказів/матеріалів, за якими можна б було дійти висновків про необхідність зупинення провадження у даній справі.

Водночас, матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив, що в іншій адміністративній справі встановлюються обставини, які об`єктивно та самостійно не може встановити господарський суд у цій справі.

Таким чином, сама лише згадка в оскаржуваному Наказі та у позовній заяві Указу Президента України № 820/2022 від 01.12.2022 без посилання позивача та відповідача на його незаконність - жодним чином не вказує на неможливість розгляду та вирішення цієї справи до моменту з`ясування протиправності чи встановлення законності Указу.

Отже, враховуючи наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у цій справі згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що розгляд іншим судом справи № 990/7/23 не є перешкодою для встановлення та оцінки, з урахуванням вимог ст.ст. 74,86 ГПК України, суттєвих обставин у цій справі під час її розгляду судом першої інстанції.

Місцевий господарський суд, не позбавлений можливості досліджувати обставини та оцінювати докази у даній справі, має право та зобов`язаний надати правову оцінку наданим письмовим доказам та самостійно встановити факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги у справі №910/13929/23.

Водночас, необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів також нагадує, що це обов`язок національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду від 24.01.2020 у справі №927/548/19, від 29.04.2020 у справі №903/611/19, від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 05.03.2019 у справі №910/5425/18.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з порушеннями пунктів 1, 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України та підлягає скасуванню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про зупинення провадження у справі справа передається на розгляд суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Солюшн Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/13929/23 підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/13929/23 скасуванню, а справа № 910/13929/23 направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом даної апеляційної скарги, має бути здійснено, виходячи зі змісту норм статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи по суті згідно із загальними правилами вказаної статті.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1, 4 ч. 1 ст. 280, ст. 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСТ Солюшн Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/13929/23 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №910/13929/23 скасувати.

3. Справу №910/13929/23 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі статтею 255, пункту 2 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім