РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

30.11.2023Справа № 910/12909/23

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику (повідомлення) представників сторін в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙБУД ГРУП" (Україна, 03022, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 30; ідентифікаційний )

про стягнення попередньої оплати за договором підряду в розмірі 1 679,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (далі - позивач, Підприємство) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙБУД ГРУП" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення попередньої оплати за договором підряду в розмірі 1 679,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від повернення невикористаних авансових платежів за договором підряду № 29/05 від 30.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 910/12909/23 та ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Відповідач в установлений строк відзив до суду не надав.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та розгляд справи, ухвала від 18.08.2023 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка також була зазначено позивачем у позовній заяві, а саме: 03022, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 30. Проте, поштовий конверт 251) було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з підстави - «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про неможливість вручення поштового відправлення особі за адресою місцезнаходження, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Беручи до уваги наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 18.08.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2023, не подав до суду відзив, тому останній не скористався наданими йому процесуальними правами, у зв`язку із чим за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін до суду не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 19.07.2012 № 1259 «Про будівництво житлового будинку для працівників КП «Київський метрополітен» та ПАТ «Київметробуд» на проспекті 40-річчя Жовтня у Голосіївському районі за програмою доступного житла (зі змінами) (далі - Розпорядження) Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» визначено замовником вищевказаних робіт.

Підпунктом 2.2 пункту 2 Розпорядження зобов`язано КП «Спецжитлофонд» визначити генеральну проектну та генеральну підрядну будівельну організацію для виконання будівельних робіт.

За результатом проведення публічних закупівель між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» та товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙБУД ГРУП» був укладений договір підряду № 29/05 на виконання будівельних робіт від 30.05.2016 (далі - договір), відповідно до умов якого КП «Спецжитлофонд» (Замовник) доручає, а ТОВ «Скайбуд Груп» (Підрядник) забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання будівельних робіт по об`єкту «Будівництво житлового будинку для працівників КП «Київський метрополітен» та ПАТ «Київметробуд» з об`єктами соціальної інфраструктури та блоком первинного обслуговування на проспекті 40-річчя Жовтня, 74 у Голосіївському районі міста Києва».

Підприємством з метою належного виконання договору підряду на розрахунковий рахунок відповідача були здійснені авансовані платежі в розмірі 136 348 500,00 грн. На підтвердження вказаного до матеріалів справи долучені копії платіжних доручень, а саме: № 2775 від 06.09.2017 на суму 300 000,00 грн, № 2780 від 07.09.2017 на суму 200 000,00 грн, № 2840 від 19.09.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2841 від 19.09.2017 на суму 500 000,00 грн, № від 21.09.2017 на суму 1 000 000,00 грн, № від 21.09.2017 на суму 1 000 000,00 грн, № 2873 від 28.09.2017 на суму 450 000,00 грн, № 2874 від 28.09.2017 на суму 450 000,00 грн, № 2872 від 28.09.2017 на суму 600 000,00 грн, № від 29.09.2017 на суму 300 000,00 грн, № 2886 від 29.09.2017 на суму 400 000,00 грн, № 2876 від 29.09.2017 на суму 500 000,00 грн, № 74 від 09.03.2017 на суму 1 000 000,00 грн, № 264 від 13.03.2017 на суму 300 000,00 грн, № 82 від 13.03.2017 на суму 200 000,00 грн, № 412174926 від 17.03.2017 на суму 1 000 000,00 грн, № 412174976 від 23.03.2017 на суму 500 000,00 грн, № 412174929 від 28.03.2017 на суму 1 500 000,00 грн, № 2194 від 05.04.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2195 від 05.04.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2216 від 07.04.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2223 від 12.04.2017 на суму 1 000 000,00 грн, № 112 від 21.04.2017 на суму 500 000,00 грн, № 113 від 21.04.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2255 від 24.04.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2255 від 11.05.2017 на суму 450 000,00 грн, № 141 від 11.05.2017 на суму 250 000,00 грн, № 412175128 від 12.05.2017 на суму 300 000,00 грн, № 11 від 18.05.2017 на суму 1 000 000,00 грн, № 438359137 від 30.05.2017 на суму 500 000,00 грн, № 438359138 від 30.05.2017 на суму 500 000,00 грн, № 62 від 16.01.2017 на суму 500 000,00 грн, № 93 від 27.01.2017 на суму 500 000,00 грн, № 94 від 27.01.2017 на суму 500 000,00 грн, № 117 від 02.02.2017 на суму 26 255,79 грн, № 118від 02.02.2017 на суму 500 000,00 грн, № 121 від 02.02.2017 на суму 473 744,21 грн, № 147 від 08.02.2017 на суму 500 000,00 грн, № 218 від 22.02.2017 на суму 400 000,00 грн, № 49 від 22.02.2017 на суму 100 000,00 грн, № 228 від 27.02.2017 на суму 500 000,00 грн, № 243 від 06.03.2017 на суму 500 000,00 грн, № 52 від 27.02.2017 на суму 500 000,00 грн, № 94 від 23.01.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3352 від 13.02.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № від 31.01.2018 на суму 1 500 000,00 грн, № 3292 від 26.01.2018 на суму 1 400 000,00 грн, № 3242 від 27.12.2017 на суму 1 000 000,00 грн, № 3243 від 27.12.2017 на суму 700 000,00 грн, № від 26.12.2017 на суму 1 500 000,00 грн, № від 26.12.2017 на суму 1 500 000,00 грн, № від 22.12.2017 на суму 1 500 000,00 грн, № від 22.12.2017 на суму 1 500 000,00 грн, № 3224 від 21.12.2017 на суму 1 500 000,00 грн, № 3223 від 21.12.2017 на суму 1 500 000,00 грн, № 3180 від 13.12.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3179 від 13.12.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2875 від 29.09.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3011 від 11.10.2017 на суму 250 000,00 грн, № 3015 від 12.10.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3014 від 12.10.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3013 від 12.10.2017 на суму 500 000,00 грн, № на суму 26.10.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3046 від 26.10.2017 на суму 500 000,00 грн, № від 06.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № від 06.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3065 від 06.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3066 від 06.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3088 від 14.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3089 від 14.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № від 20.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № від 20.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3133 від 29.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3134 від 29.11.2017 на суму 500 000,00 грн, № від 05.12.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3164 від 07.12.2017 на суму 500 000,00 грн, № 3163 від 07.12.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2371 від 07.06.2017 на суму 300 000,00 грн, № 2371 від 13.06.2017 на суму 600 000,00 грн, № 2371 від 17.07.2017 на суму 1 400 000,00 грн, № 2371 від 18.07.2017 на суму 400 000,00 грн, № 2598 від 21.07.2017 на суму 150 000,00 грн, № 2725 від 17.08.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2721 від 17.08.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2726 від 17.08.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2724 від 17.08.2017 на суму 500 000,00 грн, № 2751 від 30.08.2017 на суму 300 000,00 грн, № від 27.04.2018 на суму 450 000.00 грн, № від 23.04.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 943333681 від 23.04.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № від 23.04.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № від 23.04.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № від 23.04.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3528 від 11.04.2018 на суму 100 000,00 грн, № 3527 від 11.04.2018 на суму 900 000,00 грн, № 3516 від 04.04.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3495 від 28.03.2018 на суму 1 400 000,00 грн, № 3482 від 27.03.2018 на суму 600 000,00 грн, № 3476 від 22.03.2018 на суму 600 000,00 грн, № 3413 від 06.03.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3414 від 06.03.2018 на суму 908 500,00 грн, № 3400 від 27.02.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3399 від 27.02.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3377 від 16.02.2018 на суму 500 000,00 грн, № 3356 від 13.02.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3355 від 13.02.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3354 від 13.02.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 3353 від 13.02.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 58 від 16.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 57 від 16.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 55 від 16.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 56 від 16.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 49 від 10.07.2018 на суму 500 000,00 грн, № 28 від 19.06.2018 на суму 500 000,00 грн, № 27 від 19.06.2018 на суму 500 000,00 грн, № 12 від 08.06.2018 на суму 500 000,00 грн, № від 31.05.2018 на суму 500 000,00 грн, № 3593 від 17.05.2018 на суму 500 000,00 грн, № від 05.05.2018 на суму 500 000,00 грн, № від 05.05.2018 на суму 450 000,00 грн, № від 27.04.2018 на суму 500 000,00 грн, № від 27.04.2018 на суму 500 000,00 грн, № 0 від 27.04.2018на суму 500 000,00 грн, № від 27.04.2018 на суму 500 000,00 грн, № від 27.04.2018 на суму 500 000,00 грн, № 82 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 81 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 80 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 79 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 78 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 77 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 73 від 18.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 72 від 18.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 71 від 18.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 70 від 18.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 69 від 18.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 68 від 18.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 61 від 16.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 60 від 16.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 59 від 16.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 94 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 93 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 92 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 91 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 90 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 89 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 88 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 87 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 86 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 85 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 84 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 83 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 79991 від 16.05.2019 на суму 400 000,00 грн, № 79984 від 13.05.2019 на суму 300 000,00 грн, № від 03.05.2019 на суму 500 000,00 грн, № від 13.03.2019 на суму 500 000,00 грн, № від 13.03.2019 на суму 500 000,00 грн, № від 11.03.2019 на суму 500 000,00 грн, № від 06.03.2019 на суму 500 000,00 грн, № від 12.12.2018 на суму 500 000,00 грн, № від 12.12.2018 на суму 500 000,00 грн, 79582 від 20.11.2018 на суму 500 000,00 грн, № 97 від 23.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 96 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 95 від 20.07.2018 на суму 1 000 000,00 грн, № 800200 від 01.08.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800183 від 31.07.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800180 від 30.07.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800160 від 25.07.2019 на суму 1 500 000,00 грн, № 800144 від 17.07.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800137 від 10.07.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800136 від 10.07.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800135 від 10.07.20196 на суму 1 000 000,00 грн, № 80071 від 19.06.2019 на суму 500 000,00 грн, № 80070 від 14.06.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 80044 від 05.06.2019 на суму 400 000,00 грн, № 80042 від 03.06.2019 на суму 300 000,00 грн, № 80017 від 24.05.2019 на суму 200 000,00 грн, № 79994 від 20.05.2019 на суму 300 000,00 грн, № 79992 від 17.05.2019 на суму 200 000,00 грн, № 800230 від 13.08.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800254 від 21.08.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800255 від 21.08.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800265 від 30.08.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800340 від 26.09.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800339 від 25.09.2019 на суму 1 000 000,00 грн, № 800329 від 20.09.2019 на суму 900 000,00 грн, № 800310 від 16.09.2019 на суму 1 500 000,00 грн.

Перераховані за спірним договором підряду авансові платежі були використані наступним чином: 134 435 855,10 грн закрито актами виконаних робіт (до матеріалів справи долучені копії довідок про вартість робіт та витрати форма КБ-3); 1 910 965,00 грн повернуто позивачеві Товариством, як невикористані кошти, що підтверджується виписками про рух грошових коштів по рахунку Підприємства.

Разом з тим, не матеріалізовані грошові кошти в розмірі 1 679,90 грн не актами виконаних робіт та не повернуто, як невикористані кошти за договором підряду.

Позивач неодноразово звертався з листами та претензіями, зокрема, від 30.05.2022 № 056/24-562 та від 06.06.2021 № 056/24-1163, але кошти не було повернуто на розрахунковий рахунок Підприємства. Разом із тим, відповідач листом від 25.06.2021 № 130 повідомив про передачу актів виконаних робіт першому заступнику директора КП «Спецжитлофонд» Волківському А.М. 02.06.2021, проте жодних доказів передачі таких актів відповідач не надав.

Відповідно до пункту 11.1. договору підряду № 29/05 розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість (Акт приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма № КБ-3).

Оскільки ТОВ «СКАЙБУД ГРУП» не здійснило документальне підтвердження виконання робіт на суму 1 679,90 грн у строк передбачений договором, Підприємство звернулось із цим позовом до суду.

Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Дослідивши умови укладеного договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою цей договір є договором підряду.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно із частиною 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Приписами частини 1 статті 877 ЦК України передбачено, що підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Відповідно до частини 4 статті 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Положенням статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторін. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доводити таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

З представлених суду документів вбачається, що Товариством не було передано акту приймання-передачі виконаних робіт на суму 1 679,90 грн та не здійснено повернення вказаного не матеріалізованого авансу. Вказане дає підстави стверджувати, що попередня оплата в розмірі 1 679,90 грн, яка не підтверджена ТОВ «Скайбуд Груп» в установленому порядку є безпідставно набутим майном і підлягає поверненню позивачеві.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина 1 статті 611 ЦК України).

Беручи до уваги, що строк виконання обов`язку закінчення та передачі підрядних є таким, що настав, зважаючи на встановлені обставини, наведенні норми та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги Підприємства щодо повернення авансового платежу в розмірі 1 679,90 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінка доказів - це розумова, пізнавальна діяльність суду, яка полягає у дослідженні якісних і кількісних ознак зібраних доказів у конкретній справі. Закон не регулює порядок роздумів судді. Проте норми права встановлюють зовнішні умови, гарантії, які забезпечують істинність логічних висновків суддів.

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У постанові Верховного Суду від 01.06.2023 у справі №914/596/22 наголошено на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 86 ГПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Беручи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази, вимоги та заперечення учасників справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 240-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про стягнення попередньої оплати за договором підряду в розмірі 1 679,90 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙБУД ГРУП" (Україна, 03022, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 30; ідентифікаційний ) на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (Україна, 04071, місто Київ, ВУЛИЦЯ ОБОЛОНСЬКА, будинок 34; ідентифікаційний ) 1 679,00 грн (одну тисячу шістсот сімдесят дев`ять гривень 00 копійок) невикористаного авансу та 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) витрат зі сплати судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ