ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2023 р. Справа№ 910/9880/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Полякова Б.М.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Гудько А.В.

За участю представників учасників справи:

від ГС «Український музичний альянс»: Неволіна А.Ю. - за довіреністю б/н від 12.01.2023.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 (суддя Котков О.В., повний текст рішення складено та підписано - 05.09.2023) та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23 (суддя Котков О.В., повний текст додаткового рішення складено та підписано - 14.09.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ»

до Громадської спілки «Український музичний альянс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Український культурний фонд

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

21.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «МТІ» (надалі також позивач/скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської спілки «Український музичний альянс» (відповідач) про стягнення 1 757 227,89 грн.

На обгрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «МТІ» зазначає, що правова підстава для збереження відповідачем коштів у сумі 1 757 227,89 грн, перерахованих позивачем за договором від 16.06.2016 за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 відпала, а відтак, позивач стверджує про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у сумі 1 757 227,89 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 (суддя Котков О.В., повний текст рішення складено та підписано - 05.09.2023) у позові відмовлено повністю.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст. 129 Конституції України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 18 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), ст.ст. 11, 1212 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та мотивоване тим, що підставою для перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 1 757 227,89 грн було саме рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5672/17, яке є обов`язковим до виконання судовим рішенням, що набрало законної сили, а відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23 (суддя Котков О.В., повний текст додаткового рішення складено та підписано - 14.09.2023) заяву Громадської спілки «Український музичний альянс» про ухвалення додаткового рішення задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» на користь Громадської спілки «Український музичний альянс» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 55 000,00 грн.

Судове рішення прийнято з посиланням на приписи ст.ст. 2, 123, 124, 126, 129, 244 ГПК України, ст.ст. 237, 627 ЦК України, ст.ст. 1, 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та мотивоване тим, що позивачем не доведено неспівмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу, а витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи є справедливими та співрозмірними.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями, Товариство з обмеженою відповідальністю «МТІ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що кошти, які було перераховано позивачем на користь Спілки фактично є майном третіх осіб, які за договором та законом відповідача зобов`язано перераховувати правовласникам, але станом на дату сплати відрахувань у відповідача немає законних повноважень здійснювати розподіл та виплату спірних коштів, тобто сторона фактично не може виконати своє зобов`язання за договором, а тому позивач має право відмовитись від його виконання в силу ч. 3 ст. 538 ЦК України та повернути перераховані відповідачу кошти на підставі п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

17.10.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Громадської спілки «Український музичний альянс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у відповідності до якого відповідач просить суд, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

06.11.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» надійшли пояснення у справі № 910/9880/23 (з метою спростування доводів відповідача, які було викладено у відзиві на апеляційну скаргу).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.09.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» передано для розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі № 910/9880/23 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9880/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» до Громадської спілки «Український музичний альянс»; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Український культурний фонд про стягнення грошових коштів. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/9880/23.

05.10.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/9880/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі № 910/9880/23, зокрема, відкрито апеляційне провадження у даній справі; розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23 призначено на 08.11.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 у справі № 910/9880/23 відмовлено у задоволенні заяви Громадської спілки «Український музичний альянс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.11.2023 у справі № 910/9880/23, поміж іншого, задоволено заяву Громадської спілки «Український музичний альянс» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Явка представників сторін

08.11.2023 у судове засідання з`явився представник Громадської спілки «Український музичний альянс» (в режимі відеоконференції).

У судове засідання 08.11.2023 не з`явилися представники Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» (скаржника) та Український культурний фонд (третьої особи), які повідомлялись про час, місце та дату судового засідання завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомив скаржник.

При цьому, колегією суддів враховано, що 12.10.2023 на електронну пошту Північного апеляційного господарського суду та 18.10.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Українського культурного фонду надійшло клопотання № 625/01-22/2-23 від 12.10.2023 про розгляд справи без участі учасника судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Слід зазначити, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.10.2023 у справі № 910/9880/23 була надіслана судом апеляційної інстанції в електронні кабінети учасників справи, що підтверджується відповідними довідками про доставку документа.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за участю представника Громадської спілки «Український музичний альянс» (в режимі відеоконференції).

Позиції учасників справи

08.11.2023 у судовому засіданні представник Громадської спілки «Український музичний альянс» заперечувала проти доводів апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просила залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю «МТІ» у позовній заяві, 19.06.2023 останнім було перераховано на рахунок Громадської спілки «Український музичний альянс» 1 757 227,89 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 98732 від 19.06.2023.

Із платіжної інструкції № 98732 від 19.06.2023 вбачається, що вказані грошові кошти перераховані на рахунок Громадської спілки «Український музичний альянс» з призначенням платежу: «Відрахування за приватне копіювання за договором про виплату відрахувань від 16.06.2016 за період з 01.07.2016 по 31.12.2016, рішення господарського суду м. Києва від 08.11.22 у справі №910/5672/17 без ПДВ».

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями позивача, що правова підстава для збереження відповідачем коштів у сумі 1 757 227,89 грн, перерахованих позивачем за договором від 16.06.2016 за період з 01.07.2016 по 31.12.2016 відпала, оскільки станом на дату перерахування позивачем коштів на рахунок відповідача, останній не мав повноважень для виконання договору про виплату відрахувань (відсотків) від 16.06.2016, що є достатньою правовою підставою для стягнення з відповідача коштів у сумі 1 757 227,89 грн на підставі ст. 1212 ЦК України.

За наслідками розгляду вищевказаної позовної заяви ухвалено рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 про відмову у позові повністю, яке наразі оскаржується в апеляційному порядку.

В подальшому, 16.08.2023 через систему «Електронний суд» від Громадської спілки «Український музичний альянс» надійшла заява б/н від 15.08.2023 про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» на користь Громадської спілки «Український музичний альянс» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 55 000,00 грн.

04.09.2023 на електронну пошту Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, згідно з яким позивач просив суд, зменшити розмір витрат на професійну правову допомогу до 10 000,00 грн, оскільки позивач вважає, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим, неспівмірним та завищеним.

За результатами розгляду заяви Громадської спілки «Український музичний альянс» про ухвалення додаткового рішення, місцевим господарським судом прийнято судове рішення, яке наразі оскаржуються в апеляційному порядку.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Громадської спілки «Український музичний альянс», обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, слід зазначити, що рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5672/17 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» на користь Громадської спілки «Український музичний альянс» 1 757 227,89 грн відрахувань та 26 358,42 грн витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 у справі № 910/5672/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5672/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 910/5672/17 касаційну скаргу Громадської спілки «Український музичний альянс» задоволено; скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 у справі № 910/5672/17, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5672/17 залишено в силі.

Згідно з рішенням Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97).

В силу п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 18 ГПК України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Таким чином, рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5672/17, яке набрало законної сили, є достатньою та належною правовою підставою для перерахування коштів у розмірі 1 757 227,89 грн.

З платіжної інструкції № 98732 від 19.06.2023 вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МТІ» перерахувало Громадській спілці «Український музичний альянс» кошти у розмірі 1 757 227,89 грн з призначенням платежу: «Відрахування за приватне копіювання за договором про виплату відрахувань від 16.06.2016 за період з 01.07.2016 по 31.12.2016, рішення господарського суду м. Києва від 08.11.22 у справі №910/5672/17 без ПДВ».

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

а) набуття або збереження майна;

б) набуття або збереження такого майна за рахунок іншої особи;

в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є:

1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого);

3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого;

4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб.

Враховуючи аналіз зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов:

- є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння;

- мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою;

- обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст.11 ЦК України).

Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

Як зазначалось вище, у даному випадку, підставою перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 1 757 227,89 грн було саме рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5672/17, яке є обов`язковим до виконання судовим рішенням, що набрало законної сили.

Отже, підстави для застосування положень ст. 1212 ЦК України до спірних правовідносин відсутні.

Відтак, з урахуванням вищевикладених обставин, місцевий господарський суд належним чином дослідивши матеріали справи, дотримуючись норм процесуального та матеріального права, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, так як кошти у розмірі 1 757 227,89 грн були перераховані позивачем на користь відповідача на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5672/17, про що зазначено у відповідній платіжній інструкції.

Щодо оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач повідомив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи складає 55 000,00 грн. Підтверджуючі документи понесених витрат будуть надані суду протягом п`яти днів від дня прийняття рішення або ухвали, якою закінчено спір у суді першої інстанції.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до частин 1-4 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Слід зазначити, що судом взято до уваги клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» про зменшення розміру судових витрат, згідно з яким позивач просив суд, зменшити розмір витрат на професійну правову допомогу до 10 000,00 грн, оскільки позивач вважає, що заявлений розмір витрат є необґрунтованим, неспівмірним та завищеним.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним.

За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Так, у відповідності до наданих відповідачем доказів розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу становить 55 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 3 ст. 126 та ч. 8 ст. 129 ГПК України заявник надав:

1) копію договору про надання правничої допомоги від 05.01.2023;

2) копію додатку № 23-06/23 від 23.06.2023 до договору;

3) копію акта № 1/15/08/23 прийому-передачі наданих послуг від 15.08.2023, відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв адвокатські послуги на суму 55 000,00 грн.

Разом з тим, враховуючи характер спірних правовідносин у даній справі, складність справи, зміст відзиву на позовну заяву та його об`єм (3 (три) аркуші), реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), кількість судових засідань (3 (три) судових засідання), з огляду на принципи пропорційності та розумності, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що у даному випадку витрати на адвоката у розмірі 55 000,00 грн є завищеними.

Також, у акті прийому-передачі наданих послуг №1/15/08/23 від 15.08.2023 зазначено загальну суму винагороди (гонорару) за надані послуги у розмірі 55 000,00 грн, при цьому не зазначено вартості 1 години наданих послуг клієнту.

Разом з тим, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15.

Відтак, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду не погоджується із висновком місцевого господарського суду у розрізі стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» на користь Громадської спілки «Український музичний альянс» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 55 000,00 грн, оскільки заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу, з огляду на критерій розумності та співрозмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг є завищеним, відтак, до стягнення підлягають витрати на правничу правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн, а тому заява Громадської спілки «Український музичний альянс» про розподіл судових витрат у цій частині підлягає частковому задоволенню.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Частиною 1 статті 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 підлягає залишенню без змін, а додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23 частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 267-271, 273, 275, 276, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.08.2023 у справі № 910/9880/23 залишити без змін.

3. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23 скасувати частково та прийняти нове судове рішення, яким заяву Громадської спілки «Український музичний альянс» б/н від 15.08.2023 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» (ідентифікаційний код 13669756, адреса: 01001, м. Київ, бул. Лесі Українки, 4) на користь Громадської спілки «Український музичний альянс» (ідентифікаційний код 31815383, адреса: 01021, м. Київ, вул. Шовковична, 10, оф. 28) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп.

5. В іншій частині додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 05.09.2023 у справі № 910/9880/23 залишити без змін.

6. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

7. Справу № 910/9880/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 27.11.2023 (у зв?язку з перебуванням суддів Отрюха Б.В. та Полякова Б.М. у відпустці).

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Поляков

О.М. Остапенко