РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.12.2023Справа № 910/11904/23

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "МВО Будтрейд"
простягнення 137366,53 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МВО Будтрейд" про стягнення 137366,53 грн, з яких 96449,93 основного боргу, 3% річних у розмірі 6056,47 грн та 34860,13 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №8947 від 24.04.2019 в частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2023 на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" було залишено без руху.

Позивачем у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 судом відкрито провадження у справі №910/11904/23; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; позивачу - строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній станом на дату відкриття провадження у справі) у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом із повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою Господарського суду міста Києва був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

За змістом п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день проставлення на поштовому конверті відмітки: "адресат відсутній за вказаною адресою" за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення останньому відповідної ухвали суду.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

24.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МВО Будтрейд" (покупець) укладено договір поставки №8947 (договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити та передати, а покупець прийняти у власність і оплатити покриття для підлоги та аксесуари до нього. Кількість, номенклатура (асортимент), ціна кожної партії товару є договірними та погоджуються сторонами у замовленні покупця та/або рахунку на оплату. Сума до оплати кожної партії товару дорівнює ціні партії, зазначеної у замовленні покупця і/або рахунку на оплату і містить у собі суму цін усіх найменувань товару і суму ПДВ (п.п.1.1, 2.1, 2.2 договору).

Відповідно до п.п.4.1.1, 4.2 договору базисна умова поставки CIP та EXW, момент переходу від постачальника до покупця права власності на товар, витрат, пов`язаних із ним, і ризиків випадкової загибелі та/або ушкодження товару збігається з моментом передачі товару відповідно до видаткової накладної.

У п.п.5.1.1, 5.1.3 договору зазначено, що оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється згідно рахунку на оплату, наданого постачальником: 100% передоплати, товар, що постачається відрізами - 100% передоплати, дата оплати: зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Договір набирає сили з моменту підписання його уповноваженими особами сторін і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання взятих сторонами зобов`язань (п.8.1 договору).

На виконання умов договору постачальником було поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 2009092,11 грн, що підтверджується видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи та досліджені судом.

04.06.2023 позивачем направлено на адресу відповідача претензію №17 від 31.05.2023 про оплату заборгованості.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору оплатив поставлений позивачем товар частково, на суму 1912642,18 грн, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 96449,93 грн.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1. 2 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст.193 Господарського кодексу України.

На підтвердження факту поставки товару позивачем долучено до матеріалів справи видаткові накладні за період з 26.04.2019 по 16.04.2020 на загальну суму 2009092,11 грн.

Обставини щодо належного виконання позивачем зобов`язань з поставки товару на суму 2009092,11 грн не були спростовані чи заперечені, доказів не прийняття товару відповідачем чи висування останнім претензій щодо поставленого позивачем товару суду також не надані.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно умов п.5.1.1 договору оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється згідно рахунку на оплату, наданого постачальником: 100% передоплати, товар, що постачається відрізами - 100% передоплати.

З урахуванням положень ст.530 Цивільного кодексу України та договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання по оплаті зазначеного товару належним чином та у строк, встановлений укладеним між сторонами договором виконав частково, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість загальну суму 96449,93 грн, а отже позовні вимоги позивача про стягнення зазначеної суми заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 34860,13 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 6056,47 грн, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.06.2021 по 05.07.2023.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст.610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст.612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Згідно із ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наданий позивачем розрахунок перевірений судом та є вірним, отже з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 34860,13 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 6056,47 грн, нарахованих за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.06.2021 по 05.07.2023.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір у зв`язку із задоволенням позову покладається на відповідача відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання юридичних послуг від 05.05.2023, укладений між позивачем як замовником та адвокатом Дзюбою Б.В. як виконавцем, акт виконаних робіт від 05.07.2023 про опрацювання та ознайомлення з документами на суму 1000,00 грн та складання позовної заяви до господарського суду на суму 4000,00 грн, а всього на суму 5000,00 грн, платіжну інструкцію №13180 від 19.07.2023 на суму 5000,00 грн.

Разом з тим, за висновками суду, надані позивачем документи не підтверджують понесення ним витрат на оплату професійної правничої допомоги саме у справі, що розглядається, оскільки у наданих позивачем документах зазначеної інформації не наведено.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд відмовляє позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МВО Будтрейд" (01014, місто Київ, вул.Звіринецька, будинок 63, ідентифікаційний код 42756289) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Данила Галицького, будинок 10, літ.2А-3, ідентифікаційний код 25008540) 96449 (дев`яносто шість тисяч чотириста сорок дев`ять) грн 93 коп. основного боргу, 3% річних у розмірі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 47 коп., 34860 (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят) грн 13 коп. інфляційних втрат, судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

3. Витрати позивача на професійну правничу допомогу залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова