РІШЕННЯ

м. Київ

30.11.2023Справа № 910/10549/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу №910/10549/23 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" про стягнення 6 843,90 грн, без виклику представників учасників справи,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»» (далі - позивач, Компанія) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" (далі - відповідач, Товариство) про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) в розмірі 17 168,43 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані таким:

- виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування, згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспорту від 02.01.2020 №229 (далі - Договір) за пошкодження у ДТП а/м «Сітроен Ксара», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки;

- 24.10.2020 у м. Рівне сталася ДТП, за участю автомобіля «GeelyCK», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (загнув у ДТП), автомобіля «Богдан», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «Сітроен», в наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження;

- на момент ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобіля «GeelyCK», НОМЕР_2 була застрахована відповідачем полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №119521878;

- звернення з регресними вимоги залишене без задоволення оскільки відсутній доказ вини страхувальника відповідача;

- у межах досудового кримінального розслідування винесено постанову про закриття кримінального провадження 000312 від 29.06.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/10549/23; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; витребувано у Рівненської обласної прокуратури постанову у кримінальному провадженні 000312 від 29.06.2021 (про закриття провадження) щодо ДТП 24.10.2020 у м. Рівне внаслідок взаємодії автомобілів «GeelyCK» НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 (загнув в ДТП), автомобіля «Богдан» НОМЕР_3 та автомобіля «Сітроен» НОМЕР_1 .

19.07.2023 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

10.08.2023 від Рівненської обласної прокуратури до суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 встановити сторонам строк до 01.09.2023 о 17:00 год включно надати письмові пояснення з посиланням на докази.

20.10.2023 позивач подав суду письмові пояснення, в яких повідомив суд про отримання від відповідача часткову сплату страхового відшкодування та просив суд стягнути з Товариства на користь Компанії 6 843,90 грн.

Отже, позивачем зменшено позовні вимоги в силу приписів статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (із подальшими змінами, внесеними Указами Президента України, які затверджені відповідними Законами України), затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжено з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Києві у Господарському суді міста Києва встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи.

Справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2020 Компанією (страховик) і ОСОБА_2 (страхувальник) укладено Договір, предметом якого є страхування транспортного засобу за пошкодження у ДТП а/м «Сітроен Ксара», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

24.10.2020 у м. Рівне сталася ДТП, за участю автомобіля «GeelyCK», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (загнув у ДТП), автомобіля «Богдан», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля «Сітроен», в наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

26.10.2020 страхувальник звернувся до позивача із заявою про подію та на виплату за Договором.

Компанією було складено страхові акти та відповідні страхові рахунки, відповідно до яких сума страхового відшкодування склала 17 168,43 грн.

Позивач сплатив вказане страхове відшкодування, що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 26.11.2020 №725953 на суму 12 988,43 грн; від 28.12.2020 №735648 на суму 4 180 грн.

Слід зазначити, що на момент ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобіля «GeelyCK», НОМЕР_2 була застрахована відповідачем полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №119521878, відповідно до якого ліміт відповідальності за шкоду майну складає 130 000 грн, а франшиза - 2 600 грн.

Позивач звернувся до відповідача із заявою вих.№3553+3742 про виплату страхового відшкодування, у відповідь на яку Товариство надіслало листа від 11.06.2021 вих.№0051938, в якому вказало, що не має підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки відсутній документ, який підтверджує вину ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду Рівненською обласною прокуратурою надано копію постанови про закриття кримінального провадження від 29.06.2021, відповідно до якої кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю підозрюваного.

Відповідач перерахував позивачу 7 724,53 грн, що підтверджується такими платіжними інструкціями: від 07.07.2023 №00097943 на суму 3 544,53 грн; від 13.07.2023 №00098263 на суму 4 180 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, яка не була виплачена відповідачем склала 6 843,90 грн [17 168,43 грн (сума виплаченого позивачем страхового відшкодування) - 2 600 грн (франшиза за полісом позивача) - 7 724,53 грн (сума сплачена відповідачем)].

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Водночас, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування (регламентна виплата безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі, якщо цивільно-правова відповідальність особи застрахована, вона відповідає за заподіяну нею шкоду тільки у розмірі, який перевищує ліміт відповідальності страховика. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, та не відшкодовується шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу, ці втрати підлягають відшкодуванню за рахунок особи, з вини якої заподіяна шкода.

Положеннями пунктів 7.36-7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України та Мін`юсту від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика), встановлено підстави та порядок розрахунку коефіцієнту фізичного зносу.

За змістом статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно до пункту 35.1 статі 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Строки і порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені статтями 36, 37 Закону.

Пунктом 33.2 статті 33 Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Відповідач заперечував у задоволенні позову в частині стягнення 6 843,90 грн, посилаючись на те, що позивачем неправильно розраховано суму страхового відшкодування.

Так, за розрахунком Товариства сума страхового відшкодування мала б становити не 17 168,43 грн, а 10 324,53 грн, оскільки, коефіцієнт фізичного зносу (далі - КФЗ) складає 0,7.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідачем було визначено КФЗ, оскільки, на його думку, строк експлуатації застрахованого автомобіля перевищила 7 років.

Відповідно до пункту 1.3 Методики фізичний знос колісного транспортного засобу [далі - КТЗ] (його складників) - утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників).

Пунктом 7.38 Методики передбачено, що значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до підпункту 14.1.163 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України перша реєстрація транспортного засобу - у реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Новий транспортний засіб - транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію.

Транспортні засоби, що використовувалися - транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, то вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі.

При відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). Якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 датою першої реєстрації транспортного засобу автомобіля «CITROEN XSARA PICASSO» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є 16.02.2019, і саме від цієї дати слід виходити при вирахуванні строку експлуатації даного транспортного засобу, і такий строк експлуатації на момент ДТП не перевищував 7 років, у зв`язку з чим, в силу приписів пункту 7.38 Методики значення Ез приймається таким, що дорівнює нулю (0).

Таким чином, розрахунок страхового відшкодування здійснений позивачем відповідає Методиці, а розрахунок відповідача здійснено з використанням неправильного КФЗ.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 6 843,90 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 ГПК України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»» до приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" про стягнення 6 843,90 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариство "Страхова компанія "ПЗУ УКРАЇНА" (код 20782312; 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС»» (код 20474912; 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; адреса для листування: 01054, м. Київ, вул. Леонтовича, 9, корп.1, оф.301) 6 843 (шість тисяч вісімсот сорок три) грн 90 коп. відшкодування та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30.11.2023.

Суддя Ігор Курдельчук