ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Справа №757/230/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники учасників справи:

від позивача: Король Д.В.

від відповідача: Раєцький А.О.

від третьої особи: Дацко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 (повний текст складено 03.08.2023)

у справі №757/230/20 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до Федерації велосипедного спорту України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2 ,

про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції ФВСУ від 20.08.2019,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з позовною заявою до Федерації велосипедного спорту України (далі - Федерація) про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації від 20.08.2019, оформлених протоколом від 20.08.2019 №3.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прийняття рішень позачергової Конференції Федерації від 20.08.2019, оформлених протоколом від 20.08.2019 №3, відбулися з порушенням вимог чинного законодавства.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2020 у справі №757/230/20, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 02.11.2021, задоволено позов ОСОБА_1 до Федерації про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації. Визнано неправомірним та скасовано рішення позачергової Конференції Федерації від 20.08.2019, оформленого протоколом №3.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.01.2023 рішення Печерського районного суду міста Києва від 22.09.2020 та постанову Київського апеляційного суду від 02.11.2021 скасовано, провадження у справі №757/230/20 закрито з підстав того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Верховного Суду від 15.02.2023 справу №757/230/20 за позовом ОСОБА_1 до Федерації про визнання неправомірними та скасування рішень позачергової Конференції Федерації передано для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 ОСОБА_2 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, дійшов висновку, що доводи ОСОБА_1 , покладені в основу позовних вимог не знайшли свого підтвердження та є такими, що спростовуються представленими суду документами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевим господарським судом неправильно застосовані норми матеріального права, не надано належної правової оцінки всім твердженням позивача щодо обґрунтованості позовних вимог, а також не проведено належної оцінки наданих доказів.

Також, в апеляційній скарзі позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді: Коротун О.М., Сулім В.В.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2023, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. на довгостроковому лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №757/230/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Скрипка І.М.

14.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №757/230/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.09.2023 заяву колегії суддів у складі: головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Тищенко А.І., Скрипки І.М. про самовідвід від розгляду справи №757/230/20. Матеріали справи №757/230/20 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою, відповідно до положень статті 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №757/230/20.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.09.2023, справу №757/230/20 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

09.10.2023, через систему "Електронний суд", скаржником подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №757/230/20. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 призначено на 08.11.2023. Сторонам надано строк на подачу відзиву, заяв, пояснень, клопотань, заперечень до 02.11.2023.

У судовому засіданні 02.11.2023 протокольною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про повернення відзиву відповідача на апеляційну скаргу без розгляду та оголошено перерву до 22.11.2022.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

01.11.2023, через систему "Електронний суд", відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 - без змін, посилаючись на те, що позивач не спростував законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції.

Так, у відзиві відповідач, зокрема, звертає увагу, що ОСОБА_1 був повідомлений про позачергову Конференцію Федерації через свого адвоката на засіданні президії 12.07.2019, і ним не оспорюється зафіксована в протоколі репліка, лише заперечується, що відсутні докази звернення.

Також, відповідач зазначає, що ключовим є те, що позивач не оспорював факти покладені в мотиви ухвалення рішення. Позов ґрунтується на незгоді позивача з порядком ухвалення рішення позачергової Конференції Федерації про позбавлення його повноважень президента Федерації, та підстав і порядку призначення на посаду президента іншої особи.

03.11.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив третьої особи на апеляційну скаргу, в якому остання просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

ОСОБА_2 , у відзиві зазначає, що оскаржуване ОСОБА_1 рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 22.11.2023 представники учасників справи з`явилися.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив її задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

13.05.1998 створено та зареєстровано громадську організацію Федерація велосипедного спорту України.

20.07.2018 на засіданні позачергової Конференції Федерації прийняте рішення про обрання на посаду президента Федерації ОСОБА_1 , терміном на 4 роки, оформлене протоколом №7.

У подальшому, 10.07.2019 першим Віце-Президентом Федерації скликано засідання Президії Федерації на 12.07.2019, у зв`язку з отриманою скаргою від члена Федерації, ОСОБА_3 з приводу дій Президента Федерації ОСОБА_1 стосовно висловлювань останнього на адресу спортсменки ОСОБА_4 .

12.07.2019 на засіданні Президії Федерації прийнято рішення про визнання дій ОСОБА_1 такими, що порушують статут, та є несумісними з членством в Федерації і посадою Президента Федерації, а також вирішено скликати позачергову Конференцію членів Федерації, яку призначити на 20.08.2019. Вказане рішення оформлено відповідним протоколом, копія якого наявна в матеріалах справи.

20.08.2019 на засіданні позачергової Конференції громадської організації "Федерації велосипедного спорту України" прийнято рішення про визнання роботи ОСОБА_1 , як Президента Федерації, незадовільною та про припинення повноважень Президента Башенка О.Б. з 20.08.2019, відповідно до частини 3 статті 99 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Вказане рішення оформлено протоколом №3, копія якого наявна у матеріалах справи.

Звертаючи до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначає, що вищенаведене рішення позачергової Конференції Федерації має бути визнане неправомірним та підлягає скасуванню, оскільки позивач, який мав бути делегатом на позачерговій Конференції за посадою, не був обізнаний про місце, дату та час її проведення, порядком денним, а тому не зміг взяти у ній участі, чим було порушено його права та законні інтереси. Крім того, позивач зазначає, що зі змісту протоколу та реєстру до нього, на Конференції були присутні представники окремих юридичних осіб, які не є членами Федерації та статутні документи яких не передбачають право таких осіб висувати делегатів на позачергову Конференцію Федерації та брати у ній участь. Більшість делегатів, за твердженнями позивача, є фізичними особами та не були членами Федерації, а отже не мали права бути обраними делегатами. Позивач зауважує, що зі змісту протоколу від 20.08.2019 вбачається, що було прийнято рішення припинити повноваження президента Башенка О.Б. відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України, приписи якої не можуть бути підставою для припинення повноважень Президента Федерації, строк повноважень якого ще не сплинув (спливав у 2023 році), а отже рішення про припинення повноважень Президента належним чином не обґрунтовано та не вмотивовано.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на апеляційну скаргу, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання" громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи, тобто це одна з організаційно-правових форм громадських об`єднань в Україні; громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема, економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи, діє на підставі статуту громадського об`єднання, який повинен, зокрема, містити відомості про порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг.

Статут громадського об`єднання - це установчий документ, що використовується для створення та провадження діяльності, містить правила, що регулюють права та обов`язки членів, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадського об`єднання.

Пунктом 1.1 статуту громадської організації "Федерації велосипедного спорту України" у редакції, затвердженій черговим засіданням конференції Федерації від 20.11.2015 (далі - Статут), визначено, що Федерація є всеукраїнською громадською організацією спортивної спрямованості, яка об`єднує спортсменів, тренерів, суддів, інших фахівців в досягненні мети і завдань, передбачених цим Статутом.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту, Федерація діє на засадах добровільності, спільності інтересів, рівноправності її членів (учасників), самоврядування, законності та гласності, обов`язковості виконання рішень, прийнятих згідно зі Статутом.

Згідно з пунктом 1.3 Статуту, Федерація є всеукраїнською громадською організацією зі статусом юридичної особи, діяльність якої поширюється на територію всієї України. Федерація створена та здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про громадські об`єднання" та "Про фізичну культуру і спорт", інших законів та нормативно-правових актів України, а також цього Статуту.

Спір у даній справі виник з підстав незгоди позивача із рішенням позачергової Конференції Федерації від 20.08.2019, яким роботу ОСОБА_1 на посаді Президента Федерації було визнано незадовільною, а його повноваження Президента були припинені.

Щодо доводів позивача про те, що його неналежним чином повідомлено про позачергову Конференцію Федерації 20.08.2019 колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.07.2019 на засіданні Президії Федерації прийнято рішення про скликання позачергової Конференції членів Федерації, яку призначити на 20.08.2019.

Зі змісту рішення позачергової Конференції Федерації від 20.08.2019, оформленого відповідним протоколом, вбачається, що на засіданні був присутній представник ОСОБА_1 - адвокат Король Дмитро Володимирович, який на підтвердження своїх повноважень надав ордер та договір на надання правової допомоги. Матеріали справи не містять доказів розірвання договору на надання правової допомоги та відкликання ордеру ОСОБА_1 станом на 12.07.2019.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Беручи до уваги вищенаведені норми матеріального права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 повідомлений про позачергову Конференцію Федерації через свого адвоката на засіданні Президії 12.07.2019.

При цьому, судом першої інстанції враховано наявність рішення Печерського районного суду міста Києва від 20.07.2021 у справі №757/38308/19-ц, яким визнано неправомірним та скасовано рішення Президії Федерації велосипедного спорту України, оформленого протоколом від 12.07.2019. Однак, станом на 25.07.2023 вищенаведене судове рішення не набрало законної сили та переглядається в апеляційному порядку, а тому не створює наслідків преюдиційності. Між іншим, визнання вказаного рішення Президії Федерації неправомірним та його скасування в судовому порядку не спростовує факту обізнаності ОСОБА_1 про скликання позачергової Конференції на 20.08.2019 в особі представника - адвоката.

Крім того, 19.07.2019 Президія Федерації направила до обласних федерацій велосипедного спорту електронні листи з повідомленням про проведення позачергової Конференції з зазначенням дати, місця та порядку денного Конференції 20.08.2019, що підтверджується матеріалами справи. Також, з метою інформування, повідомлення про проведення Конференції також було опубліковане в №144 (6507) газети "Урядовий кур`єр" від 31.07.2019 та на сторінці Першого віце-президента Федерації ОСОБА_2 у мережі Facebook 19.07.2019 та повторно 14.08.2019.

До того ж зі спірного рішення, оформленого протоколом №3 від 20.08.2019, вбачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про позачергову Конференцію, оскільки клопотав про її перенесення, що підтверджується зафіксованими в протоколі репліками ОСОБА_2 , а саме: "…заяви президента ОСОБА_1 про перенесення засідання Конференції не можна вважати законними, оскільки…".

Пунктом 4.3 Статуту встановлено, що Федерація будується на засадах індивідуального членства. Кожен член Федерації може брати участь в засіданнях Конференції.

Відповідно до пункту 5.11.1 Статуту встановлено, що Федерація може мати відокремлені підрозділи, з якими Федерація взаємодіє (будує відносини, стосунки) на договірних засадах.

Згідно з пунктом 5.11.2 Статуту, відокремлені підрозділи створюються на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць (області України, АРК, міста Київ та Севастополь), за місцем навчання, роботи, інтересів громадян і об`єднувати тих членів Федерації, які вирішують реалізовувати свої права та обов`язки через відповідний відокремлений підрозділ у встановленому законодавством порядку.

За змістом пункту 5.11.3 Статуту, відокремлені підрозділи у своїй діяльності керуються вимогами чинного законодавства України, цим Статутом, своїм Статутом або Положенням, які приймаються їхніми вищими керівними органами у встановленому законодавством порядку. Статут (Положення) відокремленого підрозділу не можу суперечити законодавству України та цьому Статуту.

Як зазначено в Статуті, члени Федерації реалізують своє членство у Федерації через діяльність таких територіальних підрозділів. Кожен підрозділ мав обрати свого делегата на Конференцію через засідання відповідних органів управління, згідно з положенням своїх статутів чи положень про відокремлений підрозділ. Таким чином забезпечується представництво членів Федерації з усієї України для участі в Конференціях Федерації.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Президія надіслала запрошення на Конференцію двадцяти двом територіальним підрозділам конференції. У Конференції взяли участь делегати від таких територіальних підрозділів:

- Рівненська обласна Федерація велоспорту - делегат ОСОБА_8;

- Громадська організація "Федерація велосипедистів Харківської області" - делегат ОСОБА_9;

- Федерація велосипедного спорту Хмельницької області - делегат ОСОБА_10;

- Чернівецька федерація велосипедного спорту - делегат ОСОБА_11;

- Федерація велосипедного спорту Миколаївської області - делегат ОСОБА_12;

- Федерація велосипедного спорту Вінницької області - делегат ОСОБА_13;

- Федерація велосипедного спорту Херсонської області - делегат ОСОБА_14;

- Федерація велосипедного спорту Чернігівської області - делегат ОСОБА_15;

- Федерація велосипедного спорту Запорізької області - делегат ОСОБА_16;

- Львівська обласна федерація велосипедного спорту - делегат ОСОБА_5 ,

- Тернопільський осередок громадської організації "Федерація велосипедного спорту України" - делегат ОСОБА_6 .

Як стверджує позивач, більшість делегатів - фізичних осіб не були членами Федерації та не мали права бути обраними делегатами. На Конференції були присутні представники окремих юридичних осіб, які не є членами Федерації та статутні документи яких не передбачають право таких осіб висувати делегатів на позачергову Конференцію Федерації та брати у ній участь, а отже Конференція була проведена з численними порушеннями без наявності кворуму. На підтвердження зазначеного ОСОБА_1 надав суду копії статутів та протоколів декількох обласних федерацій.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про помилковість таких тверджень позивача, оскільки відповідно до Статуту кворум для участі та голосування на Конференції не передбачений.

За змістом пункту 5.2.6 Статуту рішення Конференції приймаються шляхом голосування. Кожен з присутніх делегатів на Конференції має право одного голосу.

Згідно з пунктом 5.2.7 Статуту, за рішенням простої більшості голосів делегатів Конференції голосування може бути як таємним, так і відкритим.

Відповідно до пункту 5.2.8 статуту рішення приймаються простою більшістю голосів присутніх делегатів, окрім окремих питань (щодо ліквідації, реорганізації Федерації тощо), визначених положеннями даного Статуту. У разі рівності голосів визначальним є голос Президента Федерації.

Крім того, члени територіального підрозділу, як члени Федерації мають права для представництва у Федерації за змістом і метою діяльності такого територіального осередку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про делегування на позачергову конференцію Федерації 20.08.2019 виконавчого директора Федерації велосипедного спорту Миколаївської області оформлене протоколом №1 Ради Громадської організації "Федерація велосипедного спорту Миколаївської області" (далі - ГО "ФВСМО") 27.07.2019. Згідно з пунктом 4.2 Статуту ГО "ФВСМО" Рада Федерації є вищим керівним органом, в період між Загальними зборами Федерації. Відповідно до пункту 4.2.4.11 Статуту ГО "ФВСМО" Рада Федерації розглядає інші питання, що не суперечать меті та цілям діяльності ГО "ФВСМО" та ухвалює відповідні рішення. Згідно з пунктом 2.1 Статуту ГО "ФВСМО" метою Федерації є сприяння розвитку велосипедного спорту на території Миколаївської області, здійснення захисту інтересів своїх членів. Участь делегата від Федерації Миколаївської області у всеукраїнській позачерговій Конференції Федерації велосипедного спорту України є саме таким випадком захисту інтересів членів Федерації.

Відповідно до Протоколу №1 позачергової Конференції Федерації велоспорту Волинської області "Велоспринт" від 17.08.2019 делегатом обрано Лагодинського Володимира Юрійовича, проте участь у Конференції брав Ковальов Віктор Сергійович. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Ковальов Віктор Сергійович є керівником Федерації велоспорту Волинської області "Велоспринт" та уповноважений представляти Федерацію у правовідносинах з третіми особами, та має право вчиняти дії від імені Федерації без довіреності. Вказані обставини спростовують доводи позивача про відсутність повноважень делегата.

Позивач також не визнає легітимність обрання делегата Федерації велосипедного спорту Херсонської області (ФВСХО), яку згідно з протоколом виконавчого комітету від 21.07.2019 №4 представляв голова Федерації Кутасов А.В.

Такі доводи позивача не знаходять свого підтвердження та спростовуються тим, що рішення про делегування на позачергову конференцію Федерації велосипедного спорту України 20.08.2019 виконавчого директора Кутасова А.В. оформлене Протоколом засідання виконавчого комітету ФВСХО від 21.07.2019. Згідно з пунктом 5.11 Статуту ГО "ФВСХО" постійно діючим органом Федерації, в період між Конференціями, є Виконком Федерації, очолюваний головою Федерації. Згідно з пунктом 5.17 Статуту Виконком Федерації розглядає та приймає рішення з інших питань, що не належать до виключної компетенції або інших керівних органів згідно зі Статутом. Разом з тим у пункті 5.8, який визначає виключну компетенцію Конференції, відсутні вказівки на те, що делегування представників на Конференцію Федерації відноситься до виключної компетенції Конференції. Те ж стосується компетенції інших керівних органів ФВСХО. Крім того, згідно з пунктом 5.23 Статуту Голова ФВСХО представляє федерацію в усіх підприємства, установах організаціях та перед фізичними особами. Враховуючи вищезазначене, Голова ГО "Федерація велосипедного спорту Херсонської області" Андрій Кутасов, як член Федерації був легітимним делегатом ФВСХО на позачерговій Конференції 20.08.2019.

З аналогічних підстав ОСОБА_1 заперечує легітимність делегата від Федерації велосипедного спорту Хмельницької області - ОСОБА_7 . На спростування наведених доводів позивача суд зауважує, що пунктом 1.1 Статуту передбачено, що Федерація велосипедного спорту Хмельницької області є об`єднанням громадян та регулює взаємовідносини членів Федерації велосипедного спорту Хмельницької області. Захист інтересів членів Федерації велосипедного спорту Хмельницької області включає у себе представлення делегатів на Конференцію загальнонаціонального рівня, а тому наявність протоколу від 12.08.2019 №3 засідання президії Федерації велосипедного спорту Хмельницької області є належним доказом засвідчення факту наявності повноважень у делегата.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено обставин відсутності повноважень у делегатів бути присутніми на позачерговій Конференції Федерації 20.08.2019 та приймати відповідні рішення шляхом голосування.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004).

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності.

Очевидно, що невизнання позивачем повноважень делегатів на позачерговій Конференції Федерації 20.08.2019 є суперечливою поведінкою ОСОБА_1 , оскільки останній обраний на посаду Президента Федерації 20.07.2018 в аналогічному порядку, що підтверджується протоколом №7 засідання позачергової Конференції Федерації. Таким чином, припинення повноважень ОСОБА_1 , як Президента Федерації відбулось у тому ж порядку, що і його призначення.

Згідно з частиною 3 статті 99 ЦК України повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Пунктом 5.1 Статуту Федерації визначено, що органами управління Федерації є: Конференція; Президія; Президент; Перший віце-президент; Дирекція; Ревізійна комісія.

Припинення повноважень президента спортивної федерації відповідно до частини 3 статті 99 ЦК України, є дією уповноваженого органу товариства, спрямованого на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час невідкладно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень. Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах із особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №755/4056/17.

Крім того, рішення позачергової Конференції Федерації велосипедного спорту України, що підлягає оскарженню через порушення порядку підготовки та проведення позачергової Конференції підлягає дослідженню на предмет відповідності вимогам цивільного законодавства, про що вказано Верховним Судом у постанові від 25.01.2023 у наведеній вище справі. Вказане свідчить про помилковість тверджень позивача щодо безпідставності застосування приписів статті 99 ЦК України до спірних правовідносин.

За змістом пункту 3.1 Статуту Федерації, основною метою діяльності Федерації є сприяння розвитку видів велосипедного спорту в Україні, підвищенню ролі фізичної культури та спорту у всебічному та гармонійному розвитку особистості, зміцненню здоров`я громадян, формуванню та пропагуванню здорового способу життя, фізичного та духовного розвитку як своїх членів, так і всього населення України; сприяння розвитку велосипедного спорту в Україні в цілому і захист законних прав та інтересів кожного окремого члена Федерації, а також сприяння утвердженню міжнародного авторитету України, як велосипедної держави у світовому співтоваристві.

Президент Федерації забезпечує дотримання Статуту Федерації у її практичній діяльності, вирішує питання морального та матеріального заохочення, соціального захисту членів Федерації (пункт 5.4.6 Статуту).

Як вірно встановлено, місцевим господарським судом, за результатами обговорення по першому питанню порядку денного Конференції 20.08.2019 одноголосно вирішено визнати діяльність ОСОБА_1 , як Президента Федерації, незадовільною, причиною чого була поведінка останнього відносно інших членів Федерації, третіх осіб та відсутності розвитку велоспорту за його президентства. З цього питання були наведені мотиви та відповідні обґрунтування.

Другим питанням в порядку денному було обговорення рішення Президії Федерації від 12.07.2019, підставою скликання якої була неетична поведінка позивача стосовно спортсменки ОСОБА_4 .

Третім питанням порядку денного було припинення повноважень ОСОБА_1 , як Президента Федерації.

Вказане свідчить про те, що дії делегатів є консеквентними у розгляді питань порядку денного. Конференція Федерації - це вищий керівний статутний орган Федерації.

Відповідно до пункту 5.2.6 Статуту Федерації, рішення Конференції приймаються шляхом голосування. Кожен з присутніх делегатів на Конференції має право одного голосу. Рішення приймаються простою більшістю голосів присутніх делегатів, крім окремих питань (щодо ліквідації, реорганізації Федерації тощо), визначених положенням даного Статуту. Рішення Конференції оформлюються протоколом, який підписується Головуючим та секретарем.

Із наданої суду копії протоколу Конференції №3 від 20.08.2019 вбачається, що делегати одноголосно визнали діяльність позивача незадовільною, що і було підставою припинення його повноважень президента. Вказане свідчить про хибність доводів позивача про невмотивованість рішення про припинення його повноважень як Президента Федерації.

Також, суд першої інстанції зауважив, що у межах даної судової справи не надається оцінка та не кваліфікується поведінка ОСОБА_1 , яка мала місце у червні-липні 2019 року, як Президента Федерації. При цьому, представлені суду копії Рішення Дисциплінарної комісії Міжнародного союзу велосипедистів (UCI) від 04.04.2020 та Спортивного арбітражного суду від 30.01.2023 не підлягають дослідженню судом, як докази поведінки ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів, що доводи ОСОБА_1 , покладені в основу позовних вимог не знайшли свого підтвердження та є такими, що спростовуються представленими суду документами.

За таких обставин місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, з посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 2 статті 86 ГПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Частиною 1 статті 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 у справі №757/230/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи №757/230/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано суддями - 30.11.2023.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран