ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2023 р. Справа №910/7365/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Ходаківської І.П.

Демидової А.М.

при секретарі судового засідання Невмержицької О.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 21.11.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фінанси та Кредит ЛЕКС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023

у справі №910/7365/23 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ КАРД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фінанси та Кредит ЛЕКС"

про стягнення 431 089,16 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕСТ КАРД" (далі - ТОВ "ВЕСТ КАРД") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фінанси та Кредит ЛЕКС" (далі - ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС") 430 417,00 грн безпідставно набутих коштів та 672,16 грн трьох процентів річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки набрало чинності рішення Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22, за яким зобов`язано ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати зобов`язання з поставки пального на суму 430 417,00 грн, які виникли до дати розірвання договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №040412-11/01/2021 ШК-0806, грошові кошти, які були повернуті позивачем відповідачу в сумі 430 417,00 грн згідно з платіжним дорученням від 18.10.2022 № є безпідставно набутими відповідачем та підлягають поверненню на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Крім того, оскільки відповідач не виконав зобов`язання з повернення грошових коштів, позивач просив стягнути з відповідача 672,16 грн трьох процентів річних за період з 13.04.2023 по 01.05.2023, нарахованих на підставі частини 2 статті 625 ЦК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" на користь ТОВ "ВЕСТ КАРД" 430 417,00 грн заборгованості, 672,16 грн трьох процентів річних, 6 466,34 грн витрат по сплаті судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи вказане рішення місцевий господарський суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "ВЕСТ КАРД" про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 430 417,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, перевіривши розрахунок трьох процентів річних, як плати за користування чужими грошовими коштами у розмірі 430 417,00 грн, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ця частина позовних вимог також підлягає задоволенню. Крім того, з урахуванням заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, місцевий господарський суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, посилався виключно на доводи позивача. При цьому, не надав належної оцінки цим доводам, а також доказам, які були долучені позивачем до позову. Невірно трактовані висновки судів, викладені в рішеннях у справі №903/620/22, невірно застосовано положення статті 1212 ЦК України та невраховані правові висновки Верховного Суду в аналогічній справі, у зв`язку з чим рішення місцевого господарського суду є незаконним.

Також, скаржник посилається на те, що договір поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №040412-11/01/2021 ШК-0806 не міг бути розірваним, оскільки на момент направлення повідомлення про його розірвання, зобов`язання ТОВ "ВЕСТ КАРД" по передачі оплаченого йому палива не були повністю виконані. Зазначає, що рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 та постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі №903/620/22 також не було встановлено факт розірвання вищенаведеного договору. При цьому, рішенням суду першої інстанції у наведеній вище справі, на вимогу позивача було змінено умови договору, а змінити можна лише діючий договір, що ще раз підтверджує той факт, що договір не був розірваний. Більше того, договір досі є чинним у зв`язку з тим, що досі залишилися невиконаними зобов`язання відповідача за договором.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від, 28.08.2023 апеляційну скаргу ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 витребувано Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/7365/23. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23.

Матеріали справи №910/7365/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 21.09.2023.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023, у зв`язку з перебуванням суддів Євсікова О.О. та Корсака В.А., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/7365/23 між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2023 справу №910/7365/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 18.10.2023. Розгляд апеляційної скарги призначено на 31.10.2023 о 12 год 45 хв.

17.10.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Так, у відзиві ТОВ "ВЕСТ КАРД" зазначає, що грошові кошти у розмірі 430 417,00 грн, які були перераховані позивачем відповідачу згідно з платіжним дорученням від 18.10.2022 № є безпідставно набутими останнім з огляду на таке:

- договір поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №040412-11/01/2021 ШК-0806 укладений між ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС", як покупцем, та ТОВ "ВЕСТ КАРД", як постачальником, і саме у відповідача є обов`язок оплатити пальне, а у позивача здійснити поставку оплаченого пального. Таким чином, у позивача на підставі договору відсутній обов`язок сплачувати відповідачу грошові кошти у розмірі 430 417,00 грн;

- дія договору припинена внаслідок односторонньої відмови позивача. Зобов`язання, які не були виконані до моменту розірвання виконуються ТОВ "ВЕСТ КАРД";

- грошові кошти у розмірі 430 417,00 грн, які були сплачені позивачем відповідачу повертались по зобов`язанню, яке не було виконане ТОВ "ВЕСТ КАРД" (як постачальником по договору) на момент звернення ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" до суду з позовом про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та змінити умови договору (справа №903/620/22);

- рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22 зобов`язано ТОВ "ВЕСТ КАРД" поставити пальне по зобов`язанню, яке не було виконане на момент відкриття провадження у справі №903/620/22 і по якому позивач повернув грошові кошти у розмірі 430 417,00 грн. Таким чином, підстава, на якій відповідач набув зазначену суму коштів згодом відпала (враховуючи набуття чинності рішенням суду у справі №903/620/22);

- рішення Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22 виконується і відповідач отримує пальне;

- проведений платіж не породжує для відповідача будь-якого обов`язку по договору - у відповідача відсутня правова підстава для набуття (збереження) майна (грошових коштів).

Крім того, позивач стверджує, що відповідачем не надано будь-якого пояснення про підставність отримання ним спірних коштів та відсутність причин для їх повернення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.10.2023 заяву представника ТОВ "ВЕСТ КАРД" - Мороза Олексія Васильовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Судове засідання у справі №910/7365/23 в режимі відеоконференції призначено на 31.10.2023 о 12 год 45 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.10.2023 розгляд справи №910/7365/23 відкладено на 21.11.2023 о 12 год 45 хв.

Представник відповідача у судовому засіданні 21.11.2023 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 21.11.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 залишити без змін.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 11.01.2021 між ТОВ "ВЕСТ КАРД" (постачальник) та ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів оптовими партіями №040412-11/01/2021 ШК-0806, за умовами якого постачальник зобов`язується постачати покупцю партіями нафтопродукти в асортименті, скраплений газ (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість на умовах даного договору.

Асортимент та кількість товару (об`єм товарної партії) погоджуються сторонами у видаткових накладних на товар (пункт 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору ціна за одиницю виміру кількості товару встановлюється за погодженням сторін у видаткових накладних на товар. Ціна включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України.

Загальна сума договору становить суму вартості товару, поставленого на протязі терміну дії даного договору (пункт 2.2 договору).

За умовами пункту 3.1 договору після погодження сторонами асортименту, кількості та ціни товару (товарної партії) постачальник надає за видатковою накладною покупцю картку (и) на пальне "WOG" встановленої форми відповідного номіналу (далі - картка(и) на пальне або картка(и)). Картка на пальне виготовляється на паперовому носії; глянцевому паперовому носії, заламінованого плівкою; пластиковому носії. Містить емблему торгової марки "WOG", вказівку на вид (марку) товару та номінал. На картку нанесено штрих-код, голографічне зображення та інші ступені захисту. Передача покупцю карток на пальне "WOG" здійснюється по місцезнаходженню офісу постачальника уповноваженій особі покупця. Факт передачі карток на пальне від постачальника покупцю підтверджується підписанням сторонами видаткової накладної на товар. Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання сторонами видаткової накладної на товар.

Згідно з пунктом 3.2 договору товар видається покупцю лише на підставі та в обмін на картку на пальне, видану постачальником покупцеві на умовах, передбачених пунктом 3.1 даного договору. Картка на пальне є товарно-розпорядчим документом на товар, на підставі якого здійснюється видача (повернення) товару за місцем знаходження товару (АЗС). Картка на пальне не є розрахунковим чи платіжним засобом. Для отримання товару (заправки пальним транспортного засобу на АЗС) водій пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, і, на підставі цього, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості. При видачі товару, картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару відповідного асортименту та кількості.

Покупець зобов`язаний фактично отримати товар в межах терміну (строку) дії карток на пальне. Термін (строк) дії карток на пальне вказується у видатковій накладній і погоджується сторонами шляхом підписання видаткової накладної на товар. У випадку якщо термін дії карток на пальне не вказаний у видатковій накладній, то термін дії карток на пальне становить 1 календарний рік від дати видаткової накладної (пункт 3.4 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору розрахунки між сторонами здійснюються в Українській національній валюті - гривнях. Вид розрахунків - безготівковий, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Розрахунки за товар здійснюються покупцем на умовах 100% попередньої оплати, протягом робочого (банківського) дня з моменту виставлення постачальником рахунку на оплату товару покупцю, якщо інший термін оплати не встановлений в рахунку на оплату постачальника. У випадку неоплати/прострочки оплати покупцем товару в строки, визначені в рахунку на оплату та/або договором, постачальник має право в односторонньому порядку переглянути та змінити ціну на товар, вказану в рахунку (пункт 4.2 договору).

Договір набирає сили з моменту його підписання сторонами та діє протягом 1 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по даному договору. У випадку, коли жодна з сторін на протязі одного місяця до закінчення строку дії даного договору не заявила про намір його розірвати та продовжує надалі виконувати умови даного договору, то він вважається таким, що діє на кожен наступний рік на умовах передбачених даним договором. Постачальник вправі розірвати даний договір в односторонньому порядку, повідомивши про це покупця за 10 календарних днів до бажаної дати розірвання договору (пункт 10.9 договору).

На виконання умов договору сторонами погоджено асортимент, кількість товару та ціну, що підтверджується видатковими накладними: від 11.01.2021 №437 на суму 58 329,50 грн, від 08.02.2021 №8756 на суму 51 891,50 грн, від 09.03.2021 №18675 на суму 52 252,00 грн, від 06.04.2021 №24006 на суму 55 607,55 грн, від 06.05.2021 №35106 на суму 60 939,00 грн, від 07.06.2021 №53247 на суму 60 420,00 грн, від 05.07.2021 №64533 на суму 60 573,75 грн, від 05.08.2021 №79363 на суму 52 281,00 грн, від 08.09.2021 №92853 на суму 51 147,00 грн, від 04.10.2021 №97322 на суму 57 960,00 грн, від 03.11.2021 №110808 на суму 9 600,00 грн, від 09.11.2021 №119742 на суму 107 150,00 грн, від 06.12.2021 №12771 на суму 104 377,00 грн, від 28.12.2021 №136804 на суму 339 057,00 грн, від 09.02.2022 №13946 на суму 237 360,00 грн, підписаними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств.

Згідно з довідкою, виданою на запит позивача, про надходження на рахунок підприємства відкритого в АТ "Банк Інвестицій та Заощаджень" грошових коштів від відповідача, у період з 11.01.2021 по 08.02.2022, відповідачем сплачено позивачу 1 359 080,55 грн за бензин.

Листом від 25.08.2022 №578 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про розірвання договору в односторонньому порядку з 05.09.2022 на підставі пункту 10.9 договору, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною №927 від 26.08.2022. Відповідно до інформації з сайту АТ "Укрпошта" вищезазначене відправлення отримано одержувачем 07.09.2022.

18.10.2022 позивач повернув на рахунок відповідача кошти за непоставлений товар у розмірі 430 417,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.10.2022 № з зазначенням призначення платежу: "повернення коштів по дог. №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.2021р., в т.ч. ПДВ 20% зг. дог. №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.21 ПДВ 71736,17".

У той же час, відповідач звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом про зобов`язання ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №04012-11/01/2021 ШК-0806, а саме: видати дизельне пальне ДП-3-Євро5-В0 у кількості 4080 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 9700 л, та зміну умов договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №04012-11/01/2021 ШК-0806, а саме: змінити термін (строк) дії карток на пальне, отриманих але не використаних, за видатковими накладними від 06.12.2021 №127771, від 28.12.2021 №136804, від 09.02.2022 №13946 і встановити новий строк 9 місяців з моменту набрання чинності рішенням суду.

Рішенням господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22 за позовом ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит Лекс" до ТОВ "Вест Кард" про зобов`язання виконати обов`язок в натурі та змінити умови договору, позов задоволено, зобов`язано відповідача (ТОВ "Вест Кард") виконати умови договору поставки, а саме: видати позивачу (ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит Лекс") дизельне пальне ДП-3-Євро5-ВО в кількості 4080 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 9700 л, змінено умови договору поставки, а саме: змінено термін (строк) дії карток на пальне, стягнуто з ТОВ "Вест Кард" на користь ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит Лекс" 60 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 рішення Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22 залишено без змін в частині задоволених позовних вимог та скасовано в частині розподілених сум судових витрат, а саме стягнення 60 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у стягненні.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 29.03.2023 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі №903/620/23 залишено без змін.

Листом від 06.04.2023 №321 ТОВ "Вест Кард" повідомив ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит Лекс" про добровільне виконання рішення суду від 16.11.2022 у справі №903/620/22, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною №261 від 06.04.2023. Відповідно до інформації з сайту АТ "Укрпошта" вищезазначене відправлення отримано одержувачем 14.04.2023.

У період з 01.04.2023 по 26.04.2023 ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит Лекс" отримано пальне по картках на підставі договору №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.2021, що підтверджується звітом про отриманням пального по картах на пальне.

Листом від 29.03.2023 №305 ТОВ "Вест Кард" звернувся до ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит Лекс" з вимогою повернути грошові кошти в сумі 430 417,00 грн, які були перераховані згідно з платіжним дорученням від 18.10.2022 №, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною №408 від 29.03.2023. Відповідно до інформації з сайту АТ "Укрпошта" вищезазначене відправлення отримано одержувачем 05.04.2023.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ "Вест Кард" стверджує, що відповідач набув грошові кошти у розмірі 430 417,00 грн без достатніх правових підстав, оскільки дані кошти були перераховані відповідачу у зв`язку із розірванням договору, однак рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2022, яке набрало законної сили 25.01.2023, зобов`язано ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки по зобов`язанням, які виникли до моменту розірвання договору. За таких обставин, просить суд стягнути з ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" безпідставно отримані кошти в сумі 430 417,00 грн, а також три проценти річних у розмірі 672,16 грн відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

За приписами частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

За приписами статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначалось вище, 11.01.2021 між ТОВ "ВЕСТ КАРД" (постачальник) та ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів оптовими партіями №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.2021, за умовами якого постачальник зобов`язався постачати покупцю товар, а покупець - прийняти товар від постачальника та оплатити його вартість на умовах даного договору.

На виконання умов договору сторонами погоджено асортимент, кількість товару та ціну, що підтверджується видатковими накладними: від 11.01.2021 №437 на суму 58 329,50 грн, від 08.02.2021 №8756 на суму 51 891,50 грн, від 09.03.2021 №18675 на суму 52 252,00 грн, від 06.04.2021 №24006 на суму 55 607,55 грн, від 06.05.2021 №35106 на суму 60 939,00 грн, від 07.06.2021 №53247 на суму 60 420,00 грн, від 05.07.2021 №64533 на суму 60 573,75 грн, від 05.08.2021 №79363 на суму 52 281,00 грн, від 08.09.2021 №92853 на суму 51 147,00 грн, від 04.10.2021 №97322 на суму 57 960,00 грн, від 03.11.2021 №110808 на суму 9 600,00 грн, від 09.11.2021 №119742 на суму 107 150,00 грн, від 06.12.2021 №12771 на суму 104 377,00 грн, від 28.12.2021 №136804 на суму 339 057,00 грн, від 09.02.2022 №13946 на суму 237 360,00 грн,

Відповідно до довідки, виданої на запит позивача, про надходження на рахунок підприємства відкритого в АТ "Банк Інвестицій та Заощаджень" грошових коштів від відповідача, у період з 11.01.2021 по 08.02.2022, відповідачем сплачено 1 359 080,55 грн за бензин.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

В пункту 10.9 договору сторонами визначено, що постачальник вправі розірвати даний договір в односторонньому порядку, повідомивши про це покупця за 10 календарних днів до бажаної дати розірвання договору.

Листом від 25.08.2022 №578 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про розірвання договору в односторонньому порядку з 05.09.2022 на підставі пункту 10.9 договору, який отримано одержувачем 07.09.2022.

За приписами частини 3 статті 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, враховуючи те, що умовами договору передбачено право постачальника в односторонньому порядку розірвати вказаний договір, а позивач скористався своїм правом шляхом надіслання на адресу відповідача листа від 25.08.2022 №578, спірний договір поставки нафтопродуктів оптовими партіями є розірваним з 06.09.2022 (26.08.2022 + 10 календарних днів).

18.10.2022 позивач повернув на рахунок відповідача кошти за непоставлений товар у розмірі 430 417,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.10.2022 №.

Разом із тим, ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом про зобов`язання ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №04012-11/01/2021 ШК-0806, а саме: видати дизельне пальне ДП-3-Євро5-В0 у кількості 4080 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 9700 л та зміну умов договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №04012-11/01/2021 ШК-0806, а саме: змінити термін (строк) дії карток на пальне, отриманих але не використаних, за видатковими накладними від 06.12.2021 №127771, від 28.12.2021 №136804, від 09.02.2022 №13946 та встановити новий строк 9 місяців з моменту набрання чинності рішенням суду.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 позов задоволено. Зобов`язано ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки, а саме: видати ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" дизельне пальне ДП-3-Євро5-ВО в кількості 4080 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 9700 л. Змінено умови договору поставки, а саме: змінено термін (строк) дії карток на пальне, стягнуто з ТОВ "ВЕСТ КАРД" на користь ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС", зокрема, 60 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 рішення Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22 залишено без змін в частині задоволених позовних вимог та скасовано в частині розподілених сум судових витрат, а саме стягнення 60 300,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у стягненні.

Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 29.03.2023 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 у справі №903/620/23 залишено без змін.

Доводи відповідача, що рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 та постановою Північно-західного апеляційного від 25.01.2023 у справі №903/620/22 не було встановлено факт розірвання договору, не беруться колегією суддів до уваги, оскільки наведені обставини встановлені у рішенні Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22, яким зазначено, що враховуючи те, що зобов`язання відповідача щодо поставки позивачу товару виникли до моменту розірвання договору поставки, такі зобов`язання незалежно від закінчення строку дії договору мають бути виконані. Таким чином, посилання відповідача на те, що розірвання договору поставки є підставою для невиконання ним зобов`язань з поставки товару є безпідставними.

Згідно з положеннями статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною 2 статті 202 ГК України, такою умовою є виконання, проведене належним чином. При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Навіть після припинення дії договору невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і зазначена обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Факт розірвання договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.2021 встановлено рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 у справі №903/620/22, яке набрало законної сили, та не підлягає доказуванню у даній справі та є обов`язковим при вирішенні даного спору.

Листом від 06.04.2023 №321 позивач повідомив відповідача про добровільне виконання рішення суду від 16.11.2022 у справі №903/620/22.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що рішення Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 по справі №903/620/22 в частині зобов`язання ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №04012-11/01/2021 ШК-0806, а саме: видати ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" дизельне пальне ДП-3-Євро5-В0 у кількості 4080 л та бензин автомобільний А-95-Євро5-Е5 у кількості 9 700 л та зміну умов договору поставки нафтопродуктів оптовими партіями від 11.01.2021 №04012-11/01/2021 ШК-0806 було виконано ТОВ "ВЕСТ КАРД" у добровільному порядку, що не заперечувалось ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС".

У той же час, у зв`язку з розірванням вказаного договору до моменту виконання рішення Господарського суду Волинської області від 16.11.2022 по справі №903/620/22 ТОВ "ВЕСТ КАРД" 18.10.2022 повернуло на рахунок відповідача кошти за непоставлений товар у розмірі 430 417,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 18.10.2022 № із зазначенням призначення платежу: "повернення коштів по дог. №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.2021р., в .т.ч. ПДВ 20% зг. дог. №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.21 ПДВ 71736,17".

Листом від 29.03.2023 №305 ТОВ "ВЕСТ КАРД" звернувся до ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" з вимогою повернути грошові кошти в сумі 430 417,00 грн, які були перераховані згідно з платіжним дорученням від 18.10.2022 №.

При зверненні до місцевого господарського суду з вказаним позовом ТОВ "ВЕСТ КАРД" просило стягнути з ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 430 417,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За приписами статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно із частиною 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частин 1, 2 статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинне належно виконуватись відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Частиною 1 статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз положень частини 1, пункту 1 частини 2 статті 11, частини 1 статті 177, частини 1 статті 202, частини 1 статті 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у період з 01.04.2023 по 26.04.2023 відповідачем отримано пальне по картках на підставі договору №040412-11/01/2021 ШК-0806 від 11.01.2021, що підтверджується звітом про отриманням пального по картах на пальне.

Вказаний товар був оплачений відповідачем в період дії договору, однак у зв`язку з розірванням договору, грошові кошти в сумі 430 417,00 грн за непоставлений товар були повернуті позивачем відповідачу на підставі платіжного доручення від 18.10.2022 №.

Листом від 29.03.2023 №305 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти в сумі 430 417,00 грн, які були перераховані згідно з платіжним дорученням від 18.10.2022 №, оскільки дані кошти були перераховані відповідачу у зв`язку з розірванням договору. Однак рішенням Господарського суду Волинської області від 16.11.2022, яке набрало законної сили 25.01.2023, зобов`язано ТОВ "ВЕСТ КАРД" виконати умови договору поставки по зобов`язанням, які виникли до моменту розірвання договору.

Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76-79 ГПК України на підтвердження повернення ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" ТОВ "ВЕСТ КАРД" грошових коштів у розмірі 430 417,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги ТОВ "ВЕСТ КАРД" про стягнення з ТОВ "ЮК "Фінанси та Кредит ЛЕКС" безпідставно отриманих коштів у розмірі 430 417,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, на підставі частини 2 статті 625 ЦК України, просить стягнути з відповідача три проценти річних у розмірі 672,16 грн, нарахованих за період з 13.04.2023 по 01.05.2023.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Крім того, за змістом статей 509, 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11.04.2018 у справі №758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц.

Згідно з частиною 2 статті 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються три проценти річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Листом від 29.03.2023 №305 позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти в сумі 430 417,00 грн. Згідно з відомостями з офіційного сайту АТ "Укрпошта" вищезазначене відправлення отримано одержувачем 05.04.2023.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок трьох процентів річних, як плати за користування чужими грошовими коштами, погоджується з висновком місцевого господарського суду, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає три проценти річних за загальний період прострочки з 13.04.2023 по 01.05.2023 у розмірі 672,16 грн.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Також слід зазначити, що з урахуванням заперечень відповідача проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, місцевий господарський суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В цій частині рішення суду першої інстанції скаржником не оскаржується і відповідно до частини 1 статті 269 ГПК України не переглядається судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Доводи наведені апелянтом в апеляційній скарзі не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, при цьому апеляційним судом при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні висновки доводам сторін із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до вирішення спірних правовідносин.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фінанси та Кредит ЛЕКС" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.08.2023 у справі №910/7365/23 залишити без змін.

3. Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Фінанси та Кредит ЛЕКС".

4. Матеріали справи №910/7365/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано суддями 30.11.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді І.П. Ходаківська

А.М. Демидова