У Х В А Л А

29 листопада 2023 року м. Чернігівсправа № 927/560/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агропартнер,

пр-т Перемоги,133, м. Чернігів, 14013;

до відповідача: Агропромислового кооперативу Старосільський,

вул. Миру,26, с. Старосілля, Городнянський р-н, Чернігівська обл., 15124;

про стягнення 2922430,11 грн

без виклику представників сторін

27.11.2023 року до Господарського суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» надійшла заява позивача про забезпечення позову, згідно якої заявник просить накласти арешт на грошові кошти, належні відповідачу в межах суми позову.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник (позивач) посилається на відсутність у відповідача достатнього розміру статутного капіталу та нерухомого майна за рахунок чого можливе виконання судового рішення, за останні роки АПК «Старосільський» є відповідачем в тринадцяти судових справах, що за доводами позивача свідчить про схильність відповідача до невиконання своїх договірних зобов`язань у відносинах з контрагентами, а також про існування значного кола потенційних осіб, якіможуть пред`явити, стягнення на майно та грошові кошти АПК «Старосільський», а також має незавершені (відкриті) виконавчі провадження.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 137 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається; обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Одна з визначальних складових принципу захисту цивільних прав та інтересів судом полягає у забезпеченні гарантій права кожної людини на ефективний судовий захист.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). Такий висновок робить Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003.

В обґрунтування забезпечення позову позивач зазначив мотиви такого клопотання, а саме те, що у зв`язку з наявними ризиками (відсутність у відповідача достатнього розміру статутного капіталу та нерухомого майна, наявність ряду судових та виконавчих проваджень) існує небезпека заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача, а захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми заявленого позову, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів останнього, оскільки не призведе до втручання у його звичайну господарську діяльність, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд погоджується з доводами позивача та доходить висновку, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу в межах суми позову є співмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення 2 922 430,11 грн.

За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку про розумність, обґрунтованість та адекватність вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, спроможності даного заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, зустрічне забезпечення не застосовується.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропартнер» про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, належні Агропромисловому кооперативу «Старосільський» (, вул. Миру,26, с. Старосілля, Городнянський р-н, Чернігівська обл., 15124) в межах суми позову в розмірі 2922430,11 грн.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала складена та підписана 29.11.2023 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Белов

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до приписів частин 5-8 статті 6 та частин 5, 6 статті 242 ГПК України, пунктів 5.6, 5.8, 10, 16, 17, 29, 37 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, учасникам справи (їх представникам), які є користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, судові рішення в паперовій формі не надсилаються і не вручаються. Суд надсилає такі рішення в електронній формі до електронного кабінету таких осіб, і вони вважаються врученими в день отримання повідомлення про доставку копії судового рішення на офіційну електронну адресу учасника справи (його представника), з якого і починається перебіг процесуального строку, встановленого законом або судом. Обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та/або особами, що є (повинні бути) користувачами Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, мають здійснюватися виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/