ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. ОдесаСправа № 915/647/22
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Ярош А.І.,

секретар судового засідання - Андрущенко В.В.,

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Назаревич В.Л., у порядку самопредставництва;

від відповідача: Мусійчук Н.Ю., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 11 липня 2023 року (повний текст складено 21.07.2023)

у справі №915/647/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь-21"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон"

про стягнення 3 143 293, 95 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Семенчук Н.О.місце винесення рішення: м. Миколаїв, вулиця Фалєєвська, 14, Господарський суд Миколаївської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 29.11.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Промінь-21" (позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" (відповідач, ТОВ СГП «Нібулон») про стягнення з останнього основного боргу у розмірі 2 450 387,83 грн., інфляційних втрат у розмірі 627 791,46 грн. та 3% річних у сумі 65 114,66 грн. за порушення строків оплати поставленого товару.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов Договору поставки №2475/2021 від 04.06.2021 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар, з огляду на що утворилась відповідна заборгованість, на яку позивачем було нараховано 3 % річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2023 у справі №915/647/22 (суддя Н.О. Семенчук) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь-21" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" на користь позивача основний борг в сумі 2 450 387,83 грн., 3% річних у розмірі 5 437,85 грн. та судовий збір у розмірі 36 776,54 грн. В решті позову відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що усі документи, передбачені Договором поставки для здійснення розрахунків, були направлені відповідачу; матеріалами справи підтверджується наявність поставки за Договором та факт прострочення відповідачем оплати за отриманий товар, що є підставою для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 2 450 387,83 грн.

Враховуючи, що наявність боргу є підставою для нарахування 3% річних та інфляційних втрат, місцевий господарський суд дійшов висновку і про обґрунтованість заявлених вимог щодо нарахування позивачем відповідних сум.

Проте, суд встановив помилковість визначеного позивачем періоду нарахування, оскільки ТОВ «Промінь-21», згідно наданого до суду розрахунку нарахувало 3% річних та інфляційних втрат за період з 08.02.2022 по 12.12.2022, а правильна дата початку периоду прострочення є 16.11.2022, виходячи з дати отримання відповідачем оновлених рахунків позивача.

Тому, перевіривши розрахунки позивача щодо сум 3% річних та інфляційних, суд першої інстанції визначив правильні суми нарахувань, що стало підставою для часткової відмови у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2023 у справі №915/647/22 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції не з`ясовано у повному обсязі обставин, що мають значення для справи та ухвалено рішення, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, ТОВ СГП «Нібулон» зазначає, що в порушення положень п. 5.1, п. 10.3 Договору, ТОВ "Промінь-21" не виконало в повному обсязі належним чином договірне зобов`язання щодо надання у відділ закупок ТОВ СП "Нібулон" за адресою м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63, всіх оригіналів документів. Водночас зазначена умова Договору є істотною.

Крім того, за твердженням апелянта, рахунки-фактури в оригіналах, які були направлені позивачем відповідачу службою доставки «Нова пошта» за адресою, що не відповідає визначеній у п.5.1 Договору поставки, не оформлені належним чином, оскільки містять недостовірні відомості, а саме: на дати видання кожного з рахунків, вказаний в них банківський рахунок у Запорізькому РУАТ КБ «Приватбанк» ще не був відкритий.

Водночас, апелянт звертає увагу на те, що для здійснення розрахунків з позивачем, останній повинен змінити податкову адресу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичною особою, місцезнаходженням якої є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України; правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним; на такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України.

При цьому, за твердженням ТОВ СГП «Нібулон», місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Промінь-21» з моменту укладення ним Договору поставки не змінилось, ним є вулиця Східна, село Верхні Торгаї, Нижньосірогозький район, Херсонська область.

Разом з тим, відповідно до постанови Верховної Ради України №807-IX від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів» Нижньосірогозька селищна громада увійшла до складу Генічеського району Херсонської області. А згідно з офіційним переліком тимчасово окупованих РФ територій України, затвердженим наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, вся територія Генічеського району Херсонської області (код UA0088940) з 24.02.2022 (дата початку тимчасової окупації) до цього часу є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією. Отже, місцезнаходження позивача є ТОТ, починаючи з 24.02.2022.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції було помилково застосовано до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду у справі №922/2115/19, оскільки обставини вказаної справи суттєво відрізняються від фактичних обставин справи, що розглядається - №915/647/22.

Більш детально доводи ТОВ СГП «Нібулон» викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2023 у справі №915/647/22, розгляд справи призначено на 25 жовтня 2023 року.

21.09.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-21» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач не погоджується з доводами останньої , вважає її необґрунтованою, а тому просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Зокрема, позивач наполягає на тому, що сам відповідач визнає факт поставки товару та не заперечує проти факту отримання рахунків-фактур 10.11.2022.

ТОВ «Промінь-21» наполягає на тому, що листом №000/158 від 08.11.2022 відповідача було повідомлено про відкриття нового рахунку у відділенні АТ КБ "Приватбанк" і цім же листом зазначено про оновлені рахунки-фактури, у зв`язку з тим, що відбулась зміна розрахункового рахунку, а будь-яка оплата не проводилась. Таким чином, позивач не виставляв нові рахунки, а оновив раніше надані, так як відбулась лише зміна розрахункового рахунку. При цьому, всі необхідні документи для проведення розрахунку відповідачу було надано ще в лютому 2022 року, а у листопаді 2022 року лише оновлено.

Водночас, посилаючись на положення ч.3 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», позивач зауважує, що якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу. Отже, подані відповідачу обумовлені Договором поставки документи в електронній формі слід вважати оригіналами, оформленими належним чином.

Також, на переконання ТОВ «Промінь-21», немає підстав для застосування до спірних правовідносин вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки на даний час будь-яке рішення Радою національної безпеки і оборони України про визнання з моменту введення воєнного стану тимчасово окупованою територію Херсонської області, у тому числі с. Верхні Торгаї, не приймалось та в дію указом Президента України не вводилось. А тому доводи апелянта з приводу необхідності і правомірності зміни податкової адреси не мають значення для вирішення даної справи.

24.10.2023 ТОВ СГП «Нібулон» подало суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якій наводить заперечення щодо викладених аргументів ТОВ «Промінь-21» та наполягає на задоволенні апеляційної скарги, виходячи з того, що за умовами Договору поставки строк виконання ТОВ СГП "Нібулон" зобов`язання з оплати Товару, поставленого позивачем, ще не наступив, оскільки ТОВ "Промінь-21" не виконало, зокрема, визначену пунктом 5.1. Договору поставки умову з надання оригіналів належним чином оформлених рахунків-фактур, документів за п.10.3 Договору поставки, а отже не відбулося порушення ТОВ СП «Нібулон» договірного зобов`язання з оплати Товару. Водночас, відповідач наполягає на тому, що виконання ним зобов`язань за Договором поставки на користь позивача є можливим, у відповідності до закону, лише у разі зміни ТОВ «Промінь-21» своєї податкової адреси на іншу - на підконтрольній Україні території.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.10.2023 розгляд справи №915/647/22 відкладено на 29 листопада 2023 року об 11:30 год.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 21.11.2023 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь-21» про проведення судового засідання у справі №915/647/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EasyCon". Вирішено здійснювати розгляд справи №915/647/22 у режимі відеоконференції.

Аналогічну заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" було задоволено ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.11.2023.

29.11.2023 у судове засідання з`явились представники сторін, які виклавши свої правові позиції у справі просили: представник позивача - залишити рішення суду першої інстанції без змін; представник відповідача - задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати оскаржуване рішення, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 29.11.2023, яке проводилось у режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Матеріали справи свідчать, що 04.06.2021 року між ТОВ "Промінь-21" (далі - постачальник) та ТОВ СГП "Нібулон" (далі - покупець) було укладено Договір поставки №2475/2021 (далі - Договір), згідно з умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію власного виробництва (далі - товар) в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у Договорі та в додатках до Договору, а покупець зобов`язується здійснити приймання та оплату товару (п.1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що постачальник зобов`язується передати (поставити) Товар покупцю на умовах (надалі - "Базис поставки") DAP в місці призначення, в подальшому - "Термінал або Місце призначення", що вказується у Додатках до даного Договору. Умови поставки (Базис поставки) визначаються й розуміються відповідно правил Incoterms 2020 за винятком положень, пов`язаних з міжнародним перевезенням.

Згідно п. 2.2 Договору, при поставці Товару постачальник повинен надати покупцю належним чином оформлені товарно-транспортні накладні на кожну одиницю автотранспорту. Зразок заповнення товарно-транспортних накладних знаходиться у відділі закупок покупця (адреса: вул. Велика Морська, 63, м. Миколаїв, 54001) та на сайті в мережі Інтернет www.nibulon.com. Бланки товарно-транспортних накладних повинні бути оформлені у 4-х примірниках, в обов`язковому порядку у графі "Пункт навантаження" повинно бути зазначене місце навантаження Товару (область, район, село), кожна товарно-транспортна накладна повинна бути скріплена оригінальною печаткою постачальника. Відповідальність за правильність оформлення та достовірність інформації, вказаної у товарно-транспортних накладних, несе постачальник. У разі не заповнення постачальником у товарно-транспортній накладній графи "Пункт навантаження" або зазначення неправдивої чи фіктивної інформації, розвантаження та прийняття Товару Покупцем здійснюватися не буде.

Відповідно до п. 2.3 Договору визначено, що постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару на Термінал в місці призначення за Базисом поставки та у строки, вказані у Додатках до Договору.

Датою поставки Товару вважається дата відмітки на Терміналі в місці призначення на товарно-транспортних накладних постачальника (п.2.4 Договору).

За умовами п. 2.6 Договору, з моменту здійснення покупцем відмітки про приймання Товару на товарно-транспортних накладних постачальника на Терміналі в місці призначення Товар вважається власністю покупця.

Ціна Товару визначається згідно з Додатками до Договору і дійсна протягом строку поставки, вказаного у Додатках до Договору. Ціна Товару в Додатках до Договору розраховується згідно з фактичними показниками якості, якщо ті не відповідають базисним, та не підлягає перерахунку (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 3.2 Договору, кількість/вага поставленого постачальником Товару є остаточною згідно з даними, отриманими при вивантаженні Товару на Терміналі в місці призначення, та зазначається у Додатках до Договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору, його сума визначається як загальна сума загальних вартостей Товару (загальних сум), зазначених у Додатках до Договору.

Положеннями п. 5.1 Договору встановлено, що покупець сплачує за поставлений Товар за кожним Додатком до Договору окремо у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника протягом 3-х банківських днів, починаючи від дня наступного за днем надання постачальником оригіналів відповідних Додатків з підписами та відбитками печаток Сторін, оригіналів, належним чином оформлених видаткових накладних, рахунків-фактур, документів, вказаних у п.п. 10.2 Договору, у відділ закупок покупця, що знаходиться за адресою: 54001, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63, та після отримання покупцем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і податкової накладної в електронному вигляді (за винятком випадків, передбачених в п.п. 5.6, 5.7 Договору).

У відповідності до п. 5.3 Договору, постачальник зобов`язаний надати покупцеві податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному чинним законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань постачальника. Постачальник забезпечує реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у визначений чинним законодавством термін та її надання покупцеві.

Підтвердженням реєстрації податкової накладної постачальника та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є повідомлення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування з Єдиного реєстру податкових накладних.

У разі блокування реєстрації податкових накладних та/ або розрахунків коригування органами ДПС, постачальник зобов`язується вжити всіх необхідних заходів, спрямованих на розблокування та реєстрацію такої податкової накладної та/або розрахунку коригування, згідно з чинним законодавством. У разі відмови ДПС у реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування, постачальник зобов`язується оскаржити такі дії органів ДПС, зокрема, у судовому порядку.

Згідно з п. 5.3 Договору, покупець зобов`язується передати постачальнику довіреність на отримання Товару. Зразок відповідної довіреності знаходиться у відділі закупок покупця (адреса: вул. Велика Морська, 63, м. Миколаїв, 54001). Зобов`язання покупця по сплаті Товару вважається виконаним у момент списання коштів з банківського рахунку покупця, відповідно до реквізитів, вказаних постачальником у рахунку-фактурі. Ризики не зарахування коштів на банківський рахунок постачальника несе постачальник (п.5.4 Договору).

Сторони досягли згоди, що умови, зазначені в розділі 5 «Умови платежу» Договору, є істотними умовами останнього (п. 5.8 Договору).

Відповідно до п. 9.1 Договору, він набирає чинності з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін і скріплення печатками Сторін та діє:

- в частині зобов`язань, передбачених у розділах "6. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН". "7. ФОРС-МАЖОРНІ ОБСТАВИНИ", "10. ІНШІ УМОВИ" Договору-до 01.07.2025;

- в частині зобов`язань, що виникли до 01.07.2022 і є невиконаними на цю дату - до повного їх виконання відповідними Сторонами;

- в частині решти зобов`язань за Договором - до 01.07.202.

У п. 10.3 Договору визначені додаткові документи, які постачальник зобов`язаний надати покупцю і зазначені у цьому пункті документи є істотною умовою Договору у відповідності до положень п. 10.21 Договору поставки.

Пунктом 10.9 Договору сторонами погоджено, що зміни та доповнення до вносяться до цього Договору за взаємною згодою сторін шляхом оформлення Додаткової угоди до Договору, яка укладається у письмовій формі та підписується уповноваженими представниками сторін.

Вказаний договір підписано та скріплено печатками сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що протягом лютого 2022 року ТОВ "Промінь-21" поставило відповідачу сільськогосподарську продукцію власного виробництва, що підтверджується:

- товарно-транспортними накладними: №1957 від 08.02.2022, №1958 від 08.02.2022, №1959 від 09.02.2022, №1960 від 09.02.2022, №1961 від 10.02.2022, №1962 від 10.02.2022, №1963 від 11.02.2022, №1964 ВІД 11.02.2022, №1965 ВІД 12.02.2022, №1966 від 12.02.2022, №1967 від 14.02.2022, №1968 ВІД 14.02.2022, №1969 від 15.02.2022, №1970 від 15.02.2022, №1971 від 16.02.2022, №1972 від 17.02.2022, №1973 від 18.02.2022, №1974 від 19.02.2022, №1975 від 21.02.2022, №1976 від 22.02.2022, (а.с.12-31);

- видатковими накладними: №19 від 08.02.2022 на суму 475 431,89 грн. (а.с.9), №20 від 09.02.2022 на суму 479 157,29 грн. (зв.б.а.с.10), №21 від 10.02.2022 на суму 479 866,89 грн. (зв.б. а.с.32), №22 від 11.02.2022 на суму 473 136,15 грн. (а.с.34), №23 від 12.02.2022 на суму 464 340,66 грн. (зв.б. а.с.35), №24 від 14.02.2022 на суму 484 479,29 грн. (зв.б. а.с.37), №25 від 15.02.2022 на суму 473 657,89 грн. (а.с.39), №26 від 16.02.2022 на суму 215 847,12 грн. (зв.б. а.с.26), №27 від 17.02.2022 на суму 252 262,75 грн. (а.с.42), №28 від 18.02.2022 на суму 244 764,76 грн. (зв.б. а.с.43), №29 від 19.02.2022 на суму 246 136,76 грн. (а.с.45), №30 від 21.02.2022 на суму 251 159,97 грн. (зв.б. а.с.46), №31 від 22.02.2022 на суму 259 950,56 грн. (а.с.48);

- додатками до Договору поставки (зв.б. а.с.9, а.с.11, 33, зв.б. а.с.34, а.с.36, 38, зв.б. а.с.39, а.с.41, зв.б. а.с.42, а.с.44, зв.б. а.с.45, а.с.47, зв.б. а.с.48).

Для оплати поставленої продукції позивачем було виставлено ТОВ СГП «Нібулон» відповідні рахунки на оплату, а саме: №17 від 08.02.2022 на суму 475 431,89 грн., №18 від 09.02.2022 на суму 479 157,29 грн., №19 від 10.02.2022 на суму 479 866,89 грн., №20 від 11.02.2022 на суму 473 136,15 грн., №21 від 12.02.2022 на суму 464 340,66 грн., №22 від 14.02.2022 на суму 484 479,29 грн., №23 від 15.02.2022 на суму 473 657,89 грн., №24 від 16.02.2022 на суму 215 847,12 грн., №25 від 17.02.2022 на суму 252 262,75 грн., №26 від 18.02.2022 на суму 244 764,76 грн., №27 від 19.02.2022 на суму 246 136,76 грн., №28 від 21.02.2022 на суму 251 159,97 грн., №29 від 22.02.2022 на суму 259 950,56 грн. (зв.б. а.с.8, а.с.10, а.с. 32, зв.б. а.с.33, а.с.35, 37, зв.б. а.с.38, а.с.40, зв.б. а.с.41, а.с.43, зв.б. а.с.44, а.с.46, зв.б. а.с.47) (суми визначені з ПДВ), які в електронному вигляді були направлені на електронну пошту відповідача, що вбачається зі скриншотів електронних листів, наявних у матеріалах справи (а.с.52-57).

Крім того, на виконання умов Договору позивач за допомогою програми M.E.DOC направив на електронну пошту відповідача зареєстровані податкові накладні (а.с.60-68).

За твердженнями позивача, ТОВ СГП «Нібулон» за вказаними рахунками здійснило оплати, але лише частково.

Так, 06.05.2022 здійснено оплати за рахунком №21 від 12.02.2022 в розмірі 407 316,37 грн. та за рахунком №22 від 14.02.2022 в розмірі 93 000,00 грн.,

20.05.2022 оплачено рахунки: №17 від 08.02.2022 в розмірі 58 386,37 грн., №18 від 09.02.2022 в розмірі 58 843,88 грн., №19 від 10.02.2022 в розмірі 58 931,02 грн.

Таким чином, зазначаючи про часткову оплату товару з боку відповідача, позивач вказує, що заборгованість ТОВ СГП «Нібулон» перед позивачем за поставлений товар становить 2 450 387,83 грн.

З метою отримання грошових коштів за поставлений товар, 16.05.2022 ТОВ "Промінь-21" надіслав на адресу ТОВ СГП «Нібулон» лист №000/27 із проханням провести розрахунок по заборгованості за поставлену відповідачу продукцію протягом лютого 2022 року (зв.б. а.с.69, а.с.70).

Вказаний лист було отримано відповідачем 07.07.2022, про що свідчить витяг з сайту Укрпошта (а.с.71).

Водночас, відповідно до протоколу зборів учасників ТОВ «Промінь-21» від 21.09.2022 №5-1 позивачем здійснено тимчасову релокацію товариства та ведення господарської діяльності останнього за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, пр-т Моторобудівників буд. 24, кв. 56 (а.с. 79). На підставі цього протоколу позивачем видано відповідний наказ від 29.09.2022 №37 (зв.б. а.с. 79).

У зв`язку з цим, листом від 28.10.2022 №000/123 позивач повідомив відповідача, що ТОВ «Промінь-21» відкрито новий рахунок в відділенні АТ КБ "Приватбанк" в м. Запоріжжя; попередній рахунок, який використовувався для оплати, позивач просив вважати недійсним, а також просив провести розрахунок по заборгованості за поставлену продукцію протягом лютого 2022 року за новими реквізитами (а.с.72).

В підтвердження відкриття рахунку позивачем до позовної заяви додано Довідку про відкриття рахунку (а.с.74).

Зазначений лист було отримано відповідачем 16.11.2022, про що свідчить витяг з сайту "Укрпошта" (зв.б. а.с.73).

За твердженням позивача, 08.11.2022 на електронну адресу ТОВ "Промінь-21" () надійшов лист (без підпису) з електронної адреси: pyanenko@nibulоn.com.ua, з проханням направити довідку з банку про відкриття р/р, лист про перерахування коштів, додатки до Договору за січень-лютий, видаткові накладні за лютий, протокол про релокацію, рахунки за лютий з новим р/р., лист про оплату коштів на новий р/р. Адреса для отримання в листі зазначена: Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н., с .Кам`янка, вул. Вокзальна 2-А, відділення Нової Пошти 1, 050-394-72-57 Корецька Ксенія (а.с. 77).

На виконання наведеного ТОВ «Промінь-21» направило на зазначену адресу лист №000/158 від 08.11.2022 в якому повідомив, що ТОВ "Промінь-21" тимчасово змінено релокацію та відкрито новий рахунок в відділенні АТ КБ "Приватбанк" в м. Запоріжжя. З метою належного виконання товариством обов`язків та з урахуванням вимог п. 7.2 Договору, просив провести повний розрахунок по заборгованості який складає 2 450 419,54 грн. та направив оновлені рахунки, з урахуванням зміни реквізитів товариства (зв.б. 78).

Позивач зазначає, що вказаний лист було направлено відповідачу 08.11.2022 двома відправленнями №5842 та №7422.

Вказаний лист з оновленими рахунками було отримано відповідачем 10.11.2022, про що свідчить скриншот зроблений з сайту "Нова пошта" (зв.б. а.с.77, а.с. 78), та підтверджено відповідачем.

ТОВ СГП «Нібулон» заборгованість за поставлений товар у сумі 2 450 419,54 грн. не сплатило, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Статтею 509 Цивільного кодексу України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За положеннями ст. 11 Цивільного Кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до п.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що правові відносини сторін виникли з договору поставки, правове регулювання якого здійснюється за правилами Цивільного та Господарського кодексів України.

Статтею 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Разом з цим, відповідно до вимог ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного Кодексу України).

Як вже зазначалось вище, ТОВ СГП «Нібулон» не заперечує проти отримання товару за Договором поставки, але зазначає, що строк оплати Товару не настав у зв`язку з невиконанням позивачем п.5.1 Договору в частині надання оригіналів належним чином оформлених документів та не зміною ТОВ «Промінь-21», відповідно до умов закону, своєї податкової адреси на іншу - на підконтрольній Україні території.

Щодо тверджень апелянта про неподання позивачем оригіналів документів, обумовлених Договором, для можливості здійснення відповідачем відповідної оплати.

З умов п. 5.1 Договору поставки вбачається, що обов`язок покупця по оплаті отриманого Товару за кожним Додатком до Договору, виникає у останнього протягом 3-х банківських днів, починаючи від дня, наступного за днем надання постачальником оригіналів відповідних Додатків з підписами та відбитками печаток Сторін, оригіналів належним чином оформлених видаткових накладних, рахунків-фактур, документів, вказаних у п.10.2 Договору поставки, у відділ закупок покупця, що знаходиться за адресою: 54001, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 63, та після отримання покупцем в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних і податкової накладної в електронному вигляді (за винятком випадків, передбачених в п.п.5.6, 5.7 Договору поставки).

При цьому, за умовами цього Договору кошти перераховуються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок постачальника в ПАТ «Ощадбанк», який зазначений у реквізитах ТОВ «Промінь-21» в розділі 11 Договору.

Однак, матеріали справи свідчать та зазначається самим позивачем, що рахунки на оплату поставленого Товару постачальник направив покупцю в електронному вигляді на електронну пошту ТОВ СГП «Нібулон», що свідчить про порушення постачальником п. 5.1 Договору.

При цьому, судова колегія критично ставиться до доводів позивача стосовно того, що у даному випадку рахунки на оплату, направлені в електронному вигляді, у відповідності до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є оригіналами і мають однакову юридичну силу із паперовими.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за частиною 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до вищенаведених, норм Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Судова колегія звертає увагу на те, що основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлює Закон України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Положеннями ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис (п. 12); кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа (п. 23); удосконалений електронний підпис - електронний підпис, створений за результатом криптографічного перетворення електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис, з використанням засобу удосконаленого електронного підпису та особистого ключа, однозначно пов`язаного з підписувачем, і який дає змогу здійснити електронну ідентифікацію підписувача та виявити порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей електронний підпис (п. 44).

Таким чином, закон розрізняє такі види електронних підписів в електронному документообігу як кваліфікований електронний підпис та удосконалений електронний підпис, однак, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження скріплення відповідних документів електронним підписом позивача. Тому з боку ТОВ «Промінь-21» не доведено факту надання визначених Договором поставки оригіналів документів у формі оригіналів електронних документів.

На підтвердження направлення відповідних документів позивач надав суду роздруківки скриншотів електронних листів з електронної пошти, з яких вбачається, що відповідачу надсилались скан-копії рахунків на оплату, а відтак, скан-копія є електронною копією саме письмового (паперового) документу.

При цьому, в силу положень Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ може містити інформацію виключно у вигляді електронних даних, що виключає можливість його існування у письмовій формі (така правова позиція наведена Верховним Судом у постанові від 17.10.2023 у справі №913/162/22).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що відповідні рахунки-фактури в оригіналах були направлені позивачем відповідачу лише 08.11.2022 службою доставки «Нова пошта», однак, за адресою, яка не відповідає визначеній у п.5.1 Договору поставки.

Разом з цим, вказані рахунки містять відомості щодо вказаного в них банківського рахунку позивача - Запорізьке РУАТ КБ «Приватбанк», рахунок № НОМЕР_1 , який станом на дати складення даних рахунків, що зазначені в останніх, не був відкритий (дата відкриття цього банківського рахунку 27.10.2022 згідно із довідкою про відкриття рахунку від 28.10.2022 НОМЕР_3, а дати формування рахунків-фактур визначаються періодом з 01.02.2022 по 22.02.2022).

При цьому, наведені обставини позивачем не заперечуються та підтверджуються матеріалами справи.

Так, як зазначалось вище, у Договорі поставки ТОВ «Промінь-21» зазначає у якості свого банківського рахунку - № НОМЕР_2 , який відкритий у ВАТ «Державний Ощадбанк України», а у матеріалах справи містяться рахунки на оплату за спірним Договором поставки, що виписані із зазначенням саме цього банківського рахунку.

В подальшому позивач повідомив відповідача листом від 28.10.2022 №000/123 про відкриття нового банківського рахунку у ТОВ «Промінь-21» у відділенні АТ КБ "Приватбанк" в м. Запоріжжя, проте, у порушення п. 10.9 Договору поставки, сторонами не було внесено зміни до останнього та не укладено Додаткової угоди до Договору із визначенням нових банківських реквізитів сторін. Водночас умовами Договору не передбачено внесення змін до останнього шляхом одностороннього письмового повідомлення контрагента.

Судова колегія звертає увагу на те, що положення статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості виконання сторонами договору, поширюється не лише на відповідача, а й на позивача теж. Разом з цим, у даній справі жодної обставини, за якої позивач набув право не виконувати зобов`язання з надання оригіналів належним чином оформлених документів, визначених у п. 5.1 Договору поставки, зокрема, і рахунків-фактур, не наведено.

З огляду на вказане апеляційний суд погоджується із доводами апелянта про те, що строк виконання ТОВ СП «Нібулон» зобов`язання з оплати Товару, поставленого за Договором поставки, ще не наступив, оскільки ТОВ «Промінь-21» не виконало визначене пунктом 5.1. Договору поставки зобов`язання з надання оригіналів належним чином оформлених, зокрема, рахунків-фактур, а отже, не відбулося порушення ТОВ СП «Нібулон» договірного зобов`язання з оплати Товару.

Посилання позивача на часткову оплату боргу відповідачем судова колегія не враховує, оскільки у матеріалах справи не міститься жодного доказу на підтвердження відповідного зауваження позивача.

При цьому, колегія суддів враховує позицію відповідача стосовно того, що він не відмовляється від оплати поставленого товару, а вимагає позивача діяти у погоджених сторонами рамках Договору.

Щодо доводів апелянта стосовно необхідності застосування до правовідносин сторін у даній справі положень ч. 2 ст. 13 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України №1207-VII від 15.04.2014 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (тут і далі в редакції, станом на 2022) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України;

4) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1, 2 і 3 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що положення цієї статті застосовуються до тимчасово окупованої території, передбаченої п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надр під територіями, зазначеними у п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряного простору над цими територіями. В умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цієї статті можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у п. 3 ч. 1 ст. 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.

Отже, за п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у поточній редакції Закону не обмежуються конкретними територіями та не є визначеними цим Законом як території певних адміністративно-територіальних одиниць країни, як це було унормовано в його попередніх редакціях.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу 2 ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст. 3 Господарського кодексу України), що кореспондується із положеннями ч. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, згідно з якою господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п. 45.2. ст. 45 Податкового кодексу України податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням позивача - ТОВ «Промінь-21» () станом на 29.11.2023 є: Україна, 74711, Херсонська обл., Нижньосірогозький р-н, село Верхні Торгаї, вул. Східна, а отже, саме ця адреса є податковою адресою позивача, відповідно до положень Податкового кодексу України.

Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» №807-IX від 17.07.2020 визначено, що Нижньосірогозька селищна громада увійшла до складу Генічеського району Херсонської області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 08.11.2022 (направлення позивачем оригіналів рахунків-фактури відповідачу), до якого включено, зокрема, Нижньосірогозьку селищну територіальну громаду (Розділ VIII п. 3 ч. 2).

Даний Наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій №309 від 22.12.2022.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, вся територія Генічеського району Херсонської області (код UA0088940) з 24.02.2022 та станом на даний час перебуває під тимчасовою окупацією Російської Федерації.

Отже, оскільки позивач не змінив своєї податкової адреси після окупації території Генічеського району Херсонської області, виконання грошового зобов`язання за Договором поставки на користь позивача є можливим, в силу вимог ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», за умови зміни позивачем своєї податкової адреси на іншу - на підконтрольній Україні території.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 277 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи усе викладене у даній постанові, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає, у даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи, а при винесенні оскаржуваного рішення були порушені процесуальні норми законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню в частині задоволення вимог позивача з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон", згідно з вимогами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.07.2023 у справі №915/647/22 скасувати частково.

3. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь-21" до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" про стягнення 3 143 293, 95 грн. відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь-21" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 70 724,13 грн.

5. На виконання даної постанови доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ із зазначенням повних реквізитів сторін.

6. Матеріали справи повернути до Господарського суду Миколаївської області.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений 04.12.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Ярош А.І.