ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2023 р. Справа№ 910/8419/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у справі №910/8419/22

за результатом розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023

у справі № 910/8419/22

за позовом Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

до Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс"

про скасування рішень та відмову у реєстрації торговельної марки

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 20.11.2023

ВСТАНОВИВ:

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі № 910/8419/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі №910/8419/22 залишено без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

Через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу документів (канцелярія) від ТОВ "Діджітал Солюшнс" до апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткової постанови по розподілу судових витрат.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 вирішення питання про ухвалення додаткової постанови до постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у справі №910/8419/22 призначено до розгляду на 16.10.2023.

В судовому засіданні колегія суддів, порадившись на місці, оголосила перерву в розгляді справи до 06.11.2023.

В зв`язку з оголошенням повітряної тривоги 06.11.2023, а отже посиленою небезпекою з боку Російської Федерації, для запобігання загрози життю та здоров`ю суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу у період воєнного стану 06.11.2023 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.11.2023 вирішення питання про ухвалення додаткової постанови до постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у справі №910/8419/22 призначено до розгляду на 20.11.2023.

Розглянувши у судовому засіданні 20.11.2023 заяву ТОВ "Діджітал Солюшнс" про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 5 ст. 125 ГПК України сума забезпечення витрат на професійну правничу допомогу визначається судом з урахуванням приписів частини п`ятої статті 129 цього Кодексу, а також їх документального обґрунтування.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховний Суд, зокрема, постановах: від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц від 27.06.2018 у справі № 866/1216/16, постановах Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 902/844/18, від 31.05.2022 у справі № 927/728/21 від 07.09.2022 у справі № 916/2348/21, від 09.03.2023 у справі № 925/1758/21 від 29.03.2023 у справі № 906/945/21, ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.06.2023 № 910/5316/2, прийшов до таких висновків: «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін»; «На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про падання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законодавством: порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені»; «Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат»

Отже, відповідно до наведених висновків Верховного Суду відшкодування судових витрат на правову допомогу адвоката є правомірним якщо такі судові витрати реально (фактично) понесені стороною, що у справі має бути документально доведено.

Представником ТОВ «Діджітал Солюшнс» адвокатом Купайгородським Е.О. в заяві надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції та просить стягнути з КП ГІОЦ 40 тис. грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження зазначених витрат адвокатом Купайгородським Е.О. подано у справу договір від 21.12.2020 № 01/2020 про надання правової допомоги (далі - Договір); додаткову угоду до Договору від 06.03.2023 № 1/2023 (далі - Додаткова угода); ордер про надання правничої (правової допомоги); попередній розрахунок витрат 3-ї особи на професійну правничу допомогу адвоката у суді апеляційної інстанції (далі - Розрахунок)

Згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком суми судових витрат ТОВ «Діджітал Солюшнс» на професійну правничу допомогу адвоката,-

- вартість 1 години роботи адвоката становить 8 тис. грн.

- правовий аналіз апеляційної скарги КП ГІОЦ становить 8 тис. грн.

- на підготовку та подання до ПАГС письмової заяви у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження, адвокатом витрачено 1 годину, вартість таких послуг становить 8 тис. грн.

- на підготовку та участь в судовому засіданні по справі у ПАГС, включаючи час на дорогу до суду та у зворотному напрямку, а також час очікування судового засідання (вказаний мінімальний витрачений час), адвокатом витрачено 3 години, вартість таких послуг становить 24 тис. грн.

Всього сума витрат становить 40 тис. грн.

Проте, на думку колегії суддів, вищевказана вимога та розрахунок витрат на правову допомогу не відповідають вказаним нормам ГПК України та судовій практиці Верховного Суду щодо розподілу витрат на правову допомогу.

По-перше. ТОВ «Діджітал Солюшнс» не подало відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі від 02.08.2023 про відкриття апеляційного провадження по даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі №910/8419/22 було зобов`язано учасників справи надати відзиви на апеляційні скарги в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше 17.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 ГПК України, учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, обґрунтування заперечень ТОВ «Діджітал Солюшнс» щодо змісту і вимог апеляційної скарги КП ГЮЦ на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 у справі № 910/8419/22 повинні були міститися у відзиві на апеляційну скаргу.

Однак, ТОВ «Діджітал Солюшнс» не скористалось своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, і в супереч встановленим вимогам ГПК України, подало до суду апеляційної інстанції письмову заяву у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження, яка не передбачена процесуальним законодавством.

Не подання ТОВ «Діджітал Солюшнс» до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу з урахуванням приписів ст. 263 ГПК України, свідчить про відсутність доказів щодо належної підготовки адвоката ТОВ «Діджітал Солюшнс» до апеляційного розгляду, а питання оплати за пояснення 3-ї особи в суді першої інстанції вже розглядалось Господарським судом міста Києва під час прийняття додаткового рішення по справі №910/8419/22 від 20.06.2023, яким у задоволенні заяви ТОВ "Діджітал Солюшнс" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат було вирішено відмовити повністю.

По-друге. Відсутні докази оплати клієнтом за надані адвокатом послуги з правової допомоги, що свідчить про безпідставність заявлених витрат на правову допомогу у відповідності до такого.

Відповідно до п. п. 3.2.1. п. 3.2. Договору, ТОВ «Діджітал Солюшнс» зобов`язане протягом 3 (трьох) банківських днів, що йдуть за датою виставлення адвокатом рахунків про сплату гонорару (електронною поштою, державною поштою України чи комерційною службою кур`єрської доставки) сплатити гонорар адвокату.

Відповідно до п. п. 3.2.1. п. 3.2. Договору, ТОВ «Діджітал Солюшнс» зобов`язане протягом 3 (трьох) банківських днів, що йдуть за датою виставлення адвокатом рахунків про сплату гонорару (електронною поштою, державною поштою України чи комерційною службою кур`єрської доставки) сплатити гонорар адвокату.

Адвокатом Купайгородським Е.О. не подано до суду апеляційної інстанції належних доказів виставлення ТОВ «Діджітал Солюшнс» рахунку на оплату передбаченим Договором способом (електронною поштою, державною поштою України чи комерційною службою кур`єрської доставки) і, таким чином, не підтверджено виникнення зобов`язання у ТОВ «Діджітал Солюшнс» зі сплати зазначеного рахунку.

Отже, за наведених обставин, адвокатом Купайгородським Е.О. у даній справі не підтверджено тих обставин, що ТОВ «Діджітал Солюшнс» фактично прийняло надані адвокатом послуги по справі.

Таким чином, відсутній факт того, що послуги адвоката оплачено чи буде оплачено ТОВ «Діджітал Солюшнс». Тобто, не підтверджено самого факту очікування понесения чи фактичного понесення ТОВ «Діджітал Солюшнс» у справі № 910/8419/22 судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно, надання доказів оплати гонорару, яких у справі немає, є обов`язковою умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на правничу допомогу.

При цьому, в п. 4.1. Договору вказано, що розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

На виконання зазначеного пункту Договору ТОВ «Діджітал Солюшнс» надало до суду апеляційної інстанції Додаткову угоду до вищевказаного Договору, якою ніби визначено, що ставка гонорару адвоката становить 8 тис. грн за одну годину роботи адвоката по вказаній справі, але зазначена Додаткова угода не може бути належним та допустимим доказом по справі в розумінні ст. ст. 73, 76 - 79 ГПК України.

Вищевказана Додаткова угода подана до суду апеляційної інстанції у вигляді фотокопії, що унеможливлює встановлення та перевірку того, чи дійсно між сторонами мало місце укладання відповідної Додаткової угоди, а тому зазначена Додаткова угода не може посвідчувати погодження між адвокатом та клієнтом вартості правової допомоги.

З огляду на вищевикладене, в матеріалах справи відсутні (не подавались до суду) докази двостороннього погодження між клієнтом та адвокатом вартості послуг з правової допомоги, обсягів такої правової допомоги та оплати за надані послуги з правової допомоги.

Крім того, умови Договору не містять деталізованого визначення, які саме послуги мають бути надані у справі адвокатом та час на їх надання, які витрати адвоката можуть бути ним понесені (дорога, тощо) у зв`язку з розглядом справи і чи входять такі витрати до гонорару. А відповідно відсутність такої деталізації не дозволяє говорити, що виконані адвокатом у справі згідно з попереднім (орієнтовним) розрахунком роботи, понесені ним витрати часу на їх виконання, погоджені клієнтом і відносяться до розгляду даної справи.

Також, з пункту 3 Розрахунку неможливо окремо встановити час адвоката на дорогу до суду та у зворотному напрямку, час на очікування/участь судових засіданнях.

Оскільки, зазначені витрати включені до загальних витрат на підготовку, дорогу, очікування та участь адвоката в судових засіданнях, яке, ще не відбулось, що, знову ж таки, вказує на необґрунтованість розрахунку та його невідповідність ст. 129 ГПК України.

По-третє. В матеріалах справи відсутні докази прийняття правової допомоги клієнтом від адвоката, оскільки відсутні двосторонні акти приймання-передачі наданих послуг, за яким клієнт прийняв надані адвокатом послуги на суму 40 тис. грн, що свідчить про безпідставність вимог про покладення витрат на правову допомогу на КП ГІОЦ.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Відповідно до п. 1.1. Договору, адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу, визначену цим Договором, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити вказану правову допомогу.

Іншого порядку приймання-передачі наданих послуг вищевказаним Договором не передбачено.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували б приймання-передачу від адвоката клієнту наданих послуг за вищевказаним Договором в рамках судової справи № 910/8419/22 на суму 40 тис. грн.

Крім того, колегія суддів має об`єктивні сумніви, що третя сторона у справі, яка не заявляє самостійних вимог надала би згоду на оплату адвокату, тільки у суді апеляційної інстанції, такої значної суми як 40 тис. грн.

На думку колегії суддів, адвокат Купайгородський Є.О. зловживаючи своїми правами збільшував суму витрат на свої послуги без погодження з клієнтом, оскільки, як вже було зазначено вище, матеріали справи не містять доказів того, що адвокат звітував за свої витрати перед клієнтом, а той їх оплатив чи погодився їх оплатити в майбутньому.

Колегія суддів наголошує на тому, що інститут судового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має застосовуватися лише тоді, коли сторона, на користь якої ухвалено рішення, реально ці витрати понесла, а намагання застосувати механізм відшкодування витрат на послуги адвоката за рахунок невиправдано завищених цін на послуги, які надаються адвокатом, є зловживанням правом. А судовому захисту не підлягає право, яким особа зловживає.

Отже, на переконання колегії суддів, наведені обставини вказують, що розмір витрат ТОВ «Діджітал Солюшнс» на оплату правничих послуг представника (адвоката) у даній справі (40 тис грн) є значно перебільшеним (нерозумним), непропорційним до предмета спору, необґрунтованим та неспівмірним до критеріїв, визначених ч. 4 ст. 126 ГПК України, крім того, за відсутності доказів, що підтверджували б замовлення зазначених послуг клієнтом у адвоката, прийняття наданих послуг клієнтом у адвоката, відсутністю оплат за надані послуги та недоведеністю обов`язку у клієнта оплачувати послуги адвоката, які не були пред`явлені останнім до оплати клієнту, а тому у задоволенні заяви ТОВ "Діджітал Солюшнс" про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у справі №910/8419/22 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 127, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" про ухвалення додаткового рішення до постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 у справі №910/8419/22 відмовити.

2. Справу №910/8419/22 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку згідно вимог ст.ст. 287-291 ГПК України.

Повний текст складено 27.11.2023.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська