ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

27 листопада 2023 року м.Тернопіль справа №921/668/23
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

за участю секретаря судового засідання Кос В.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: керівника Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль

подані в інтересах держави в особі:

- Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів;

- Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області;

- Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД, м.Черкаси

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 98 558,11грн,

за участю представників:

прокуратури: Фігель О.Т., прокурор, посвідчення №071076 від 01.03.2023;

позивачів: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

Обставини справи.

Керівник Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль звернувся 05.10.2023 (згідно з відтиском штампу вхідної кореспонденції суду за вх.№727) до Господарського суду Тернопільської області з позовом в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів, Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради, смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, Великоберезовицької селищної ради, смт.Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД», м.Черкаси, про визнання недійсними додаткових угод №1 від 09.09.2021, №2 від 23.11.2021, укладених до договору №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу та стягнення 98558,11грн.

В обґрунтування позову прокурор посилається на те, що додаткові угоди №1 від 09.09.2021 та №2 від 23.11.2021 укладені з порушенням п.п.2, 7 ч.5, ч.7 ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому, в силу приписів ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України, підлягають визнанню недійсними. Внаслідок укладення оскаржуваних додаткових угод Відділом освіти Великоберезовицької селищної ради зайво сплачено відповідачу 98558,11грн за непоставлений товар, які підлягають стягненню на підставі ч.1 ст.670 ЦК України.

Утім позивачі, відповідно до наданих повноважень, незважаючи на наявні порушення норм закону при укладенні оскаржуваних додаткових угод, не здійснюють захисту інтересів держави, відтак прокуратура вбачає наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави у даній справі шляхом звернення до суду з позовною заявою.

Ухвалою суду від 10 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.11.2023, яке не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Андрусик Н.О. у щорічній основній відпустці.

Ухвалою суду від 13 листопада 2023 року учасників справи повідомлено, що підготовче засідання у справі відбудеться 21.11.2023, яке, з урахуванням клопотання відповідача без номера від 15.11.2023 (вх.№9228 від 15.11.2023), відкладалося на 27.11.2023.

Відповідачем подано відзив на позов №491 від 23.10.2023 (вх.№8679 від 30.10.2023), згідно з яким ТОВ "ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД" позовні вимоги заперечує з підстав, наведених у ньому.

Окрім того, відповідачем заявлено клопотання №492 від 23.10.2023 (вх.№8683 від 30.10.2023) про передачу справи на розгляд за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області з посиланням на помилковість застосування прокуратурою положення ч.5 ст. 29 ГПК України (позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів), оскільки даний господарський спір не стосується факту виконання зобов`язань з постачання електричної енергії за договором. Предметом спору є стягнення коштів з відповідача по причині невідповідності умов додаткових угод до договору №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 вимогам законодавства. При цьому спір у справі не стосується порядку передачі електричної енергії.

Відповідач вважає, що даний спір належить розглядати за місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД" (м.Черкаси).

31.10.2023 (згідно з накладною оператора поштового зв`язку АТ "УКРПОШТА" на поштове відправлення №040) прокуратурою подано відповідь на відзив на позов №50-86-1121ВИХ-23 від 31.10.2023 (вх.№8858 від 03.11.2023).

Також, 03.11.2023 відповідь на відзив на позов без номера від 02.11.2023 (вх.№8875) надійшла від Західного офісу Держаудитслужби .

В судове засідання з`явився представник прокуратури; інші учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать долучені до справи довідки про доставку електронних листів, зокрема ухвали суду від 21.11.2023 про відкладення підготовчого засідання.

Представник прокуратури у судовому засіданні проти передачі справи за підсудністю до Господарського суду Черкаської області заперечив, зазначивши, що місцем постачання електричної енергії за договором №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 є об`єкти, які знаходяться на території Тернопільського району Тернопільської області; умовами договору визначено місце його виконання (на території Тернопільського району Тернопільської області), а тому даний спір, в силу приписів ч.5 ст.29 ГПК України, підсудний Господарському суду Тернопільської області.

Розглянувши у підготовчому засіданні подане відповідачем клопотання, заслухавши пояснення прокуратури, суд враховує наступне.

Відповідно до частин першої і другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до Глави 2 ГПК України, підсудність справ визначається за предметними, суб`єктними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст. 30 Господарського процесуального кодексу України).

Частинами 1, 2 ст. 27 ГПК України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Під територіальною підсудністю розуміється властивість певної справи належати до відання одного з однорідних судів в залежності від просторових меж його юрисдикції, або, простіше, просторова компетенція однорідних судів.

Отже, територіальна підсудність господарських справ фактично зумовлює відмежування компетенції із розгляду цих справ однорідними судами за просторовою характеристикою, тобто залежно від території, на яку поширюється їх юрисдикція.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині п`ятій статті 29 ГПК України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання/місцезнаходження відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі, якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Правила визначення місця виконання зобов`язання передбачені статтею 532 Цивільного кодексу України.

Так, за приписами п. 3 ч. 1 ст. 532 Цивільного кодексу України, місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за зобов`язанням про передання товару (майна), що виникає на підставі інших правочинів, за місцем виготовлення або зберігання товару (майна), якщо це місце було відоме кредиторові на момент виникнення зобов`язання.

Частиною 2 ст. 532 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Виконання зобов`язання повинне оцінюватися у комплексі прав та обов`язків обох сторін, а сам предмет спору повинен бути пов`язаним із відповідним виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

Звертаючись до Господарського суду Тернопільської області з даним позовом прокурор посилався на ч. 5 ст. 29 ГПК України, вказуючи, що оскільки п.4 заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, яка є Додатком №1 до Договору №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 наведено перелік, адреси об`єктів, ЕІС-код точок комерційного обліку та характеристика розрахункових приладів обліку електричної енергії і всі об`єкти знаходяться на території Тернопільської області, а відповідно до п.3.5 договору сторонами визначено місце поставки електричної енергії на об`єкти, які розміщені в Тернопільській області, то зазначений спір в такому випадку підсудний Господарському суду Тернопільської області.

Суд враховує, що предметом спору у цій справі є визнання недійсними додаткових угод №1 від 09.09.2021, №2 від 23.11.2021, укладених між Відділом освіти та відповідачем до договору №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу та про стягнення 98558,11грн, які сплачені без належних на це підстав, і які є різницею між сумою коштів, сплачених відповідачу за електричну енергію за ціною, зміненою додатковими угодами.

Тобто, даний господарський спір не стосується факту виконання зобов`язань щодо постачання електричної енергії за договором, тому суд погоджується з доводами відповідача, що спір у справі не стосується порядку передачі електричної енергії, зі змісту позовної заяви вбачається, що спір про визнання недійсними додаткових угод та про стягнення 98558,11грн безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання договору, оскільки предметом спору не є вимога про фактичне виконання зобов`язань за адресами точок продажу (обліку), до яких постачалась електрична енергія за умовами договору.

Тобто, зобов`язання, про порушення яких стверджує прокуратура не є такими, які належить через їх особливість виконувати тільки в певному місці.

Крім того, зі змісту договору вбачається, що жодних застережень щодо можливості визначення вартості (ціни) товару (електроенергії) в залежності від місцезнаходження електроустановок споживача у ньому не міститься, не визначено місце його виконання (поняття місце виконання договору не є тотожним місцю постачання), а лише зазначено місцезнаходження юридичної особи та об`єктів споживача. Натомість специфіка договорів постачання електричної енергії є такою, що не прив`язана до певного місця.

Разом з тим, відповідно до пункту 2.2 договору №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії.

Згідно із пунктом 60 частини першої статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" передача електричної енергії - транспортування електричної енергії електричними мережами оператора системи передачі від електричних станцій до пунктів підключення систем розподілу та електроустановок споживання (не включаючи постачання електричної енергії), а також міждержавними лініями.

Наведене свідчить, що виконання договору №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 Постачальником (відповідачем у справі) не має встановленого місця його виконання.

Враховуючи предмет та підстави позову, норми спеціального закону та умови договору, суд вважає, що підсудність даної справи повинна визначатись з урахуванням частин першої і другої ст.27 ГПК України, в силу приписів якої позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу, місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД" є: місто Черкаси, вулиця Байди Вишневецького, будинок 37.

Таким чином, суд вважає, що даний спір має розглядатися Господарським судом Черкаської області за місцезнаходженням відповідача.

Згідно з п.1 ч.1 ст.31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) такого суду.

Враховуючи вищевикладене, справа №921/668/23 за позовом керівника Тернопільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради, Великоберезовицької селищної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД» про визнання недійсними додаткових угод №1 від 09.09.2021, №2 від 23.11.2021, укладених до договору №109-ЕГТ-21/Е від 25.02.2021 про постачання електричної енергії споживачу та про стягнення 98558,11грн, підлягає направленню за територіальною підсудністю до Господарського суду Черкаської області.

Керуючись ст.ст.4, 27, 29, 31, 53, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД", м.Черкаси №492 від 23.10.2023 (вх.№8683 від 30.10.2023) про передачу справи за територіальною підсудністю,- задовольнити.

2. Справу за позовною заявою №50-86-10275ВИХ-23 від 04.10.2023 (вх.№727 від 05.10.2023) керівника Тернопільської окружної прокуратури, м.Тернопіль, поданою в інтересах держави в особі Західного офісу Держаудитслужби, м.Львів, Відділу освіти Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця Тернопільського району Тернопільської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖИГАЗТРЕЙД», м.Черкаси, про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 98 558,11грн, передати за підсудністю до Господарського суду Черкаської області (бульвар Шевченка, 307, місто Черкаси, 18005).

Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів від дати її підписання до Західного апеляційного господарського суду (п.8 ч.1 ст.255, ч.1 ст.256, ст.257, пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України).

Ухвалу складено та підписано 27.11.2023.

Суддя Н.О. Андрусик