РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.11.2023Справа № 910/14952/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН"

про стягнення 11634,80 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

Короткий зміст позовних вимог.

Комунальне підприємство "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" звернулося до Господарського суду міста Києва позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" про стягнення заборгованості за спожиті послуги у розмірі 11634,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати послуги по утриманню будинку та прибудинкової території в період з 01.10.2022 по 12.07.2023.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань

Господарський суд міста Києва ухвалою від 26.09.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/14952/23, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

25.10.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов. у відзиві на позов відповідач просив суд поновити строк на подання заяви про приєднання відзиву до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" про поновлення пропущеного строку на подання відзиву, продовжено відповідачу з ініціативи суду процесуальний строк для надання відзиву до 25.10.2023.

22.11.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи розпорядження КМДА від 10.12.2010 № 1112, рішення Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270, розпорядження Печерської РДА від 20.09.2013 №509, від 28.01.2015 №48.

У відповідності до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно із ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позиція позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" є власником нежитлового приміщення загальною площею 399 м. кв., що розташоване в будинку №15 по вул. Шота Руставелі у м. Києві на підставі договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) від 16.01.1997 №000206/12.

27.10.2022 позивач направляв відповідачу лист № 432-2441 від 27.10.2022 разом із примірниками проєкту договору №2951 Х експ. про надання послуг від 20.10.2022, переліку послуг та їх вартість (додаток 1 до договору). Однак відповідач договір не підписав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що виконав взяті на себе зобов`язання та надав відповідачу експлуатаційні послуги в період з 01.10.2022 по 12.07.2023 з обслуговування нежитлового приміщення в будинку №15 по вул. Шота Руставелі у м. Києві, проте відповідач не сплатив надані послуги, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість у сумі 11634,80 грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про стягнення заборгованості за спожиті послуги по утриманню будинку та прибудинкової території (лист від 20.06.2023 №432-1722, вимога від 13.07.2023 №432-1981), однак, відповідач оплату послуг не здійснив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" заборгованості за спожиті послуги у розмірі 11634,80 грн.

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечив, посилаючись на те, що відповідач газету "Хрещатик" від 14.07.2015 №99 (4695) не отримував, до договору №2951 Х експ. про надання послуг від 20.10.2022 не приєднувався та не підписував його, у зв`язку із чим відповідач зазначає про безпідставність доводів позивача про приєднання позивача до договору № 2951 Х експ. про надання послуг від 20.10.2022 та нарахування оплат за послуги по утриманню будинку та прибудинкової території. Відповідач зазначає, що оскільки не було вільного волевиявлення Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" на укладення договору, то у Товариства відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем.

Відповідач стверджує, що позивач не надавав послуг щодо прибирання прилеглої (прибудинкової) території, не здійснював конкретних ремонтних робіт приміщень, не проводив технічне обслуговування і ремонтні роботи по водовідведенню, каналізації; не здійснював вивіз сміття і побутових відходів, що належали ТОВ ВТП "ТИТАН", однак неодноразово надсилав на підпис складені на підставі договору № 2952Х експ. від 20.10.2022 Акти про надання послуг щодо прибирання прибудинкових територій, технічного обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики, поточний ремонт систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, дератизації та дезінсекції. Відповідач зазначає, що роботи з прибирання прибудинкової території, вивезення сміття та побутових відходів виконувалися працівниками ТОВ ВТП "ТИТАН" та виплачувалася їм відповідна заробітна плата за рахунок коштів Товариства, про що повідомлялося позивача. Окрім того, проведення ремонтних робіт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики, поточний ремонт систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, то ці роботи здійснювалися і здійснюються спеціалізованими підприємствами, з якими ТОВ ВТП "ТИТАН" уклало договори, що додані відповідачем до відзиву.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112, багатоквартирний житловий будинок №15 по вул. Шота Руставелі в м. Києві, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

У подальшому на підставі розпорядження Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 №509 "Про перезакріплення майна, що перебуває в комунальній власності територіальної громади м. Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації" житловий будинок №15 по вул. Шота Руставелі у м. Києві передано на баланс та закріплено на праві оперативного управління Комунального підприємства Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва".

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 "Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва було створено КП "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА", на балансове утримання якого передані будинки, підпорядковані КП УЖГ "Печерськжитло", зокрема багатоквартирний житловий будинок №15 по вул. Шота Руставелі у м. Києві.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" є власником нежитлового приміщення загальною площею 399 м. кв., що розташоване в будинку №15 по вул. Шота Руставелі у м. Києві на підставі договору купівлі-продажу будівлі (споруди, приміщення) від 16.01.1997 №000206/12.

27.10.2022 року позивач листом № 432-2441 від 27.10.2022 направив на адресу відповідача проєкт договору №2951 Х експ. про надання послуг від 20.10.2022, перелік послуг та їх вартість (додаток 1 до договору), що підтверджується копіями фіскального чеку від 27.10.2022 року, накладної № 150 та описом вкладення у цінний лист від 27.10.2022 року.

Проте, відповідач на вищезазначений лист відповіді не надав, запропонований позивачем проєкт договору не підписав, протокол розбіжностей до нього не направляв.

Відповідно до актів про надання послуг за період з жовтня 2022 року по липень 2023 року позивач надав відповідачу експлуатаційні послуги, а саме: прибирання прибудинкових територій, ТО та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики, поточний ремонт систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, дератизації та дезінсекції на загальну суму 11634,80 грн.

Акти про надання послуг за період з жовтня 2022 року по липень 2023 року підписані уповноваженим представником позивача та направлені на адресу відповідача по два примірника разом із вимогою вимога від 13.07.2023 №432-1981 про оплату заборгованості. Також разом із зазначеною вимогою позивачем було додано: розрахунок нарахувань та сплат за надані експлуатаційні послуги за період з 01.10.2022 по 12.07.2023, акт звірки взаємних розрахунків станом на 12.07.2023 та рахунок-фактуру № 13778-1/61 від 03.07.2023.

Спір у справі виник у зв`язку із тим, що у період з 01.10.2022 року по липень 2023 року відповідач неналежним чином виконав свої зобов`язання договору №2951 Х експ. про надання послуг від 20.10.2022, а саме в частині оплати наданих позивачем експлуатаційних послуг, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 11634,80 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках регулює Закон України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VIIІ від 09.11.2017.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо;

купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку;

поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку;

інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;

2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Згідно із ч.2 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у редакції чинній станом на час ухвалення цього рішення, передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Отже, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території був опублікований у випуску газети "Хрещатик" від 14.07.2015 № 99 (4695) як договір приєднання відповідно до ст.634 Цивільного кодексу України.

Позивач є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територіях і надає послуги відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із чинним законодавством України. При цьому, послуги підприємства мають собівартість, зокрема, витрати на електроенергію, що необхідна для роботи ліфтового обладнання, освітлення місць загального користування, заробітну плату працівникам підприємства, прибирання обладнання й витратних матеріалів. Нарахування за надані послуги здійснюються, враховуючи витрати підприємства, на умовах чинного договору.

Відтак, враховуючи те, що позивачем фактично надавались послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, відповідач повинен оплатити спожиті послуги у повному обсязі, а відсутність договору не може бути підставою для звільнення від сплати даних коштів.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно із матеріалів справи, позивач у період з жовтня 2022 року по липень 2023 року позивач надав експлуатаційні послуги для обслуговування багатоквартирного житлового будинку №15 по вул. Шота Руставелі у м. Києві, у якому нежитлове приміщення загальною площею 399 м. кв. належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН".

Згідно п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст. 9, ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

З наведеного вбачається, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Судом встановлено, що у період з жовтня 2022 року по липень 2023 року позивачем надано відповідачу експлуатаційні послуги на загальну суму 11634,80 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами надання послуг, рахунками-фактурами (відомості у яких відповідають актуальним тарифам на послуги з утримання будинків), а також розрахунками позивача.

У свою чергу, відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували факт споживання експлуатаційних послуг у спірний період та заборгованість за надані послуги у сумі 11634,80 грн.

Додані відповідачем до відзиву договори на постачання теплової енергії, на постачання теплової енергії у гарячій воді, про постачання електричної енергії споживачу, надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, про спостерігання за пожежною сигналізацією та технічне обслуговування пожежної сигналізації на об`єкті, а також первинні документи на оплату за такими договорами, суд не приймає як належні та допустимі докази, оскільки надані договори не стосуються спірних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем щодо оплати експлуатаційних послуг, не підтверджують факту надання експлуатаційних послуг організаціями, з якими відповідач уклав зазначені договори. Натомість, вказані вище договори були укладені відповідачем виключно для надання послуг з постачання теплової енергії, постачання електричної енергії, надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, на спостерігання за пожежною сигналізацією та технічне обслуговування пожежної сигналізації на об`єкті виключно у приміщеннях відповідача.

Доказів на спростування факту надання позивачем у спірний період послуг щодо прибирання прибудинкових територій, технічного обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики, поточний ремонт систем гарячого та холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання, дератизації та дезінсекції відповідач також не надав.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач у порушення умов договору та норм цивільного законодавства не здійснив оплату заборгованості за надані у період з жовтня 2022 року по липень 2023 року експлуатаційні послуги, позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості у розмірі 11634,80 грн є обґрунтованими.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

ВИСНОВКИ СУДУ

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" заборгованості за спожиті послуги у розмірі 11634,80 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгового підприємства "ТИТАН" (01023, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 15, 20, 21, ідентифікаційний код 19026278) на користь Комунального підприємства "КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ З ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ ПЕЧЕРСЬКОГО РАЙОНУ М.КИЄВА" (01021, місто Київ, провулок Івана Мар`яненка, будинок 7, ідентифікаційний код 35692211) заборгованості за спожиті послуги у розмірі 11634,80 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 28.11.2023.

Суддя С.О. Турчин